Справа № 487/3075/26 
Провадження № 2/487/2496/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026 м. Миколаїв

головуючої судді Скоринчук К.М., 
за участю: 
секретаря судових засідань Карбівничої А.О., 
позивачки ОСОБА_1 в режимі ВКЗ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
ВСТАНОВИВ:

У Заводський районний суд м. Миколаєва в порядку підсудності з Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. 
Позов через систему «Електронний суд».
Вимоги мотивовано тим, що сторони, шлюб між якими розірвано, є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.06.2014 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки в розмірі 650,00 грн. Вказане рішення не було звернено до виконання у зв`язку з тим, що сторони домовились про добровільну сплату аліментів відповідачем в сумі 2000 гривень. З листопада 2025 року відповідач припинив платити аліменти, хоча понад рік є війсьвослужбовцем Збройних Сил України і отримує стабільний дохід. З квітня 2024 року ОСОБА_3 проходить лікування в польській стоматологічній клініці «Євродент» у зв`язку з вродженою патологією зубів — відсутністю верхніх бічних різців (двійок). Відсутності лікування може призвести до проблем з дикцією та жувальною функцією, супроводжується значними порушеннями в роботі зубощелепної системи, а також може вплинути на роботу інших органів дитини. Від вересня 2024 року по сьогодні дитина має встановлену брекет – систему на верхній щелепі і має платні візити у стоматолога майже кожного місяця з метою контролю лікування. Станом на сьогодні загальна сума витрат на лікування становить 4 120 польських злотих, що відповідно до курсу НБУ станом на сьогодні становить 49 800 грн. Звернувшись до суду позивач просить стягнути на її користь 1/2 фактично понесених додаткових витрат на лікування дитини, що становить 24 900 грн.
Ухвалою суду від 29.04.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач 12.05.2026 ознайомився з матеріалами справи.
У судовому засіданні, в режимі ВКЗ, позивачка ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Додатково суду пояснила, що рішення про встановлення дитині брекет-системи було прийняте за порадою лікаря після огляд дитини. Лікування передбачає щомісячне відвідування лікаря для коригування брекет-системи, а тому проводити таке лікування в Україні фізично неможливо за обставин проживання у Польщі. Вона фактично понесла витрати у вказаному розмірі на лікування дитини та правомірно розраховує на відшкодування половини витрат відповідачем. 
У судовому засіданні відповідач визнав позов частково, а саме в розмірі 12000 грн. Свою позицію пояснив тим, що рішення про встановлення брекет-системи в Польщі було прийнято позивачкою без погодження з ним. Він не заперечував проти лікування дитини в лікаря-ортодонта, але в Україні, оскільки це було б значно дешевше та щомісячне контролювання дії брекет-системи можливе було б приїздом в Україну, адже позивач всерівно щороку приїздить додому. Окрім того, під час відвідування стоматологічної клініки в Україні у 2023 році, лікар-ортодонт не радив встановлювати дитині брекет-систему, проте позивач вирішила діяти на свій розсуд, знайшовши такого лікаря у Польщі, якому цікавий лише заробіток. Недоцільність ортодонтичного лікування підтвердила і сама дитина під час їхнього спілкування, яка повідомила, що їй набридло носити брекет-систему. 
Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд ураховує наступне.
Сторони,шлюб між якими розірвано,  є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.06.2014 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки в розмірі 650,00 грн. Як зазначила позивач, вказане рішення не було звернено до виконання у зв`язку з тим, що сторони домовились про добровільну сплату аліментів відповідачем в сумі 2000 гривень (а.с. 6-9). 
З квітня 2024 року дитина сторін - ОСОБА_3 проходить лікування в польській стоматологічній клініці «Євродент». Як ззначила позивач, лікування пов`язане з вродженою патологією зубів — відсутністю верхніх бічних різців (двійок). 
Доказів у протилежне суду не надано.
З вересня 2024 року дитина має встановлену брекет – систему на верхній щелепі і має платні візити у стоматолога з метою контролю лікування (а.с. 10-11). 
Як зазначила позивач, станом на день її звернення з позовом загальна сума витрат на лікування становить 4 120 польських злотих, що відповідно до курсу НБУ становить 49 800 грн. 
Разом з тим, позивачкою надано належне підтвердження понесених витрат на суму 3970,00 польських злотих (а.с. 10, 11) з перекладом з польської на українську мову.
При цьому суд не бере до уваги квитанцію про сплату 150 польських злотих (а.с. 12) з огляду на відсутність перекладу такої квитанції на українську мову, внаслідок чого такий доказ суд визнає неналежним.
Відповідач заперечив проти позовних вимог, вихнавши позов частково, а саме в розмірі 12000 грн.
Зважаючи на підставу заперечень відповідача, суд зауважує, що доказів у спростування: 
- необхідності проведення дитині стоматологічного лікування, з метою забезпечення належного стану її здоров`я,
- огляду та консультування дитини у стоматологічній клініці м. Гданськ, Польща, 
- встановлення їй брекет-системи, 
- періодичне відвідування клініки для регулювання встановленої брекет-системи,
- розміру витрат на лікування,
- фактичного понесення позивачем витрат на лікування, суду не надано.
Подана відповідачем відповідь стоматології «Денталіка» на адвокатськийй запит від 27.05.2026 лише підтверджує факт відвідування донькою сторін ОСОБА_4 вказаної клініки 29.06.2023 та надання лікарем усної консультації, зміст якої невідомий.
Твердження відповідача про те, що встановлення брекет-системи донці ОСОБА_4 та її обслуговування і корегування можливі були на території України, суд оцінює критично з огляду на фактичне проживання дитини у Польщі та необхідної періодичності відвідування лікаря-ортодонта дитиною, з урахованням особливості процесу лікування. 
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами, що потребує додаткових матеріальних витрат. Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.
За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, позивачкою належно підтверджено понесення нею витрат на лікування дитини у розмірі 3970,00 польських злотих, що, з урахуванням офіційного курсу НБУ станом на 21.04.2026 (день звернення з позовом) - 12.2600, відповідає 48672,20 грн.
Вказаний розмір витрат та необхідність у їх понесенні відповідач належними та допустимими доказами не спростував.
Про неспроможність нести додаткові витрати у зазначеному розмірі відповідач суду не повідомляв та доказів у таке не надав.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме в розмірі 24336,10 грн.
На підставі ст. 141 ЦПК України, ураховуючи часткове задоволення позову (97,7 %), стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати в розмірі 1300,60 грн.
Керуючись статтями 104, 105, 112 СК України, статтями 13, 81, 141, 223, 263-265, 354 ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у загальному розмірі 24 336,10 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1300,60 грн судового збору на користь держави.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач:  ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 

Суддя: К.М. Скоринчук