Справа № 447/54/26 Головуючий у 1 інстанції: Джус Р.В. 
Провадження № 33/811/793/26 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Волощака Святослава Зіновійовича на постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 24 квітня 2026 року, щодо ОСОБА_1 ,
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 01 січня 2026 року о 02 год. 48 хв. в м. Миколаєві по вул. Шептицького Андрея, 23, під час комендантської години керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», р.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законодавством порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою адвокат Волощак С.З., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана поставна винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Судом не досліджено та не надано оцінки доказам, не встановлено всіх обставин справи.
Наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення складено незаконно із процесуальними порушеннями, оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків.
Повідомляє, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що йому не потрібно проходити огляду на стан сп`яніння. 
Зазначає, що працівники поліції здійснювали зупинку відеофіксації, у зв`язку із чим відео є фрагментарним, а рапорт працівника поліції не зареєстрований у встановленому законом порядку та не містить резолюції керівника, а пояснення ОСОБА_1 не містять його підпису та підпису працівника поліції.
Звертає увагу, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції незаконно, у зв`язку із чим всі здобуті докази є недопустимими.
Повідомляє, що 1 січня 2026 року о 13 год ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в КПН ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», його показники були в межах норми, що свідчить про те, що він не вживав алкоголю.
14 травня 2026 року та 18 травня 2026 року на адресу Львівського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Волощака С.В., в якому він просить проводити розгляд справи у його відсутності.
20 травня 2026 року ОСОБА_1 та його захисника адвокат Волощак С.З. будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не прибули, клопотання про відкладення розгляду справи не подавали.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.
Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП, неявка особи, відносно якої складено протокол не перешкоджає розгляду справи.
Частиною 4 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З метою забезпечення розумних строків розгляду справи, з урахуванням належного повідомлення про судове засідання та клопотання адвоката Волощака В.З., в якому він просив проводити розгляд справи у його відсутності, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Волощака С.З.
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Статтею 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (алкогольного чи наркотичного) або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відмова осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і навів у постанові, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556183 від 1 січня 2026 року (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 , 01 січня 2026 року о 02 год. 48 хв. в м. Миколаєві по вул. Шептицького Андрея, 23, під час комендантської години керував транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN GOLF», р.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у визначеному законодавством порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.2), з якого вбачається, що у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, від якого він відмовився;
- інформацією з направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 3), згідно із яким у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей, від проходження огляду в медичному закладі він відмовився;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 1 січня 2026 року (а.с.4), з яких вбачається, що 1 січня 2026 року його було зупинено у зв`язку із порушенням комендантської години, запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер»; 
- рапортом працівника поліції (а.с 5), з якого встановлено, що працівниками поліції зупинили транспортний засіб «VOLKSWAGEN GOLF», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням комендантської години, під час опитування у нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота), у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу від якого він відмовився;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, який було досліджено судом апеляційної інстанції, на якому зафіксовано, рух та зупинку транспортного засобу «VOLKSWAGEN GOLF», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , опитування водія, під час якого йому було повідомлено причину зупинки транспортного засобу (порушення комендантської години), виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння очей, тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку із чим йому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі від якого він відмовився, роз`яснено наслідки відмови, повідомлено, що буде складено протокол про адміністративне правопорушення, ознайомлено його з протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду та направленням, відсторонено його від керування транспортним засобом.
Твердження апелянта, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав та обов`язків, апеляційний суд розцінює критично, оскільки водія було ознайомлено з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №556183 від 1 січня 2026 року (а.с. 1), який він прочитав та підписав власноруч, а саме п. 13, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, як встановлено з відеозапису, долученого до матеріалів справи.
Окрім того, апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 написав власноруч письмові пояснення, в яких також розписався, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а.с.4)
Аргументи апелянта, що працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що йому не потрібно проходити огляду на стан сп`яніння, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що відеозапис є недопустимим доказом, оскільки такі спростовуються вимогами ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з пунктом 2 Розділу І «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі Інструкція № 1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення
За таких обставин, суд вважає, що доводи апелянта є неспроможними та такими, що не впливають на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 , оскільки на відео в повному обсязі зафіксовано послідовно процес спілкування поліцейських при виконанні ними службових обов`язків із водієм з фіксацією обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення від 1 січня 2026 року, а саме рух та зупинку транспортного засобу, опитування водія ОСОБА_1 та його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, відсторонення його від керування транспортним засобом.
Твердження апелянта, що пояснення ОСОБА_1 не містять його підпису , апеляційний суд відхиляє, оскільки такі не знайшли свого підтвердження.
Доводи апелянта, що працівниками поліції безпідставно зупинено його транспортний засіб, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
Наказом голови М. Козицького від 25 лютого 2022 року, зі змінами, запроваджено комендантську годину на території Львівської області з 24 до 5 год..
Під час комендантської години забороняється всім громадянам, на яких це правило поширюється, перебувати в громадських місцях протягом певного періоду часу (як правило, уночі).
Як вбачається, з відеозапису, долученого до матеріалів справи, працівниками поліції зупинено транспортний засіб «VOLKSWAGEN GOLF», р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку із порушенням комендантської години.
Доводи апелянта, що 1 січня 2026 року о 13 год ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в КПН ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», його показники були в межах норми, що свідчить про те, що він не вживав алкоголю, не береться до уваги апеляційного суду, оскільки огляд, проведений через 10 години після складання протоколу, у зв`язку із чим такий отриманий з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та ст. 266 КУпАП.
Згідно із ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Пунктом 9 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 9 листопада 2015 року (далі за тестом Інструкції) передбачено, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Твердження апелянта, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом, оскільки не містить резолюції керівника, апеляційний суд розцінює критично, оскільки дана обставина не впливає на допустимість чи достовірність наведених у ньому відомостей та не впливає на кваліфікацію дій водія ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положення ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.ст. 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги адвоката Волощака С.З., є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, як безпідставну, а постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
постановив:
постанову Миколаївського районного суду Львівської області від 24 квітня 2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Волощака Святослава Зіновійовича - без задоволення.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя Партика І.В.