Справа № 539/1894/26
Провадження № 2/539/1673/2026
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді – Алтухової О.С.,
за участю секретаря судового засідання – Павличенко О.А.,
учасники по справі у судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного з товариством кредитного договору (оферти) від 20.08.2025 №20.08.2025-100001440, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 20.08.2025, строком на 217 календарних дні. Дата повернення кредиту 24.03.2026.
ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі.
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує у зв`язку з чим станом на день подання позовної заяви, утворилася заборгованість у розмірі 12 990 грн., з яких 3000 грн. основний борг, 3720 грн. проценти, 540 грн. додаткова комісія, 5730 грн. відсотки, нараховані по 625 статті ЦК України, які позивач і просить стягнути на його користь, а також сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою від 30 квітня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.
17 червня 2026 року від представника відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнаються.
Вважає, що представником позивача не надано належних доказів підтвердження отримання нею коштів 20.08.2025 в сумі 3000 грн., а ті докази, що надано вважає не підтверджують факт отримання нею кредиту.
Нараховану комісію в розмірі 540 грн., відсотки у розмірі 3720 грн. та нараховані відсотки відповідно до ст. 625 ЦК України в розмірі 5 730 грн. не визнає, так як вони нараховані в порушення норм закону.
Крім того зазначила, що відповідачка є дружиною військовослужбовця та
відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме відповідно до ч. 15 ст. 14 даного закону, «…..Військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям,
під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності,
суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії
Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у
заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти
України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання
зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм
власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за
користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо
придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду
(жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного
житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля….».
Чоловік відповідачки є військовослужбовцем з 18.03.2022 і по теперішній час ,а отже на неї поширюються пільги, встановлені законом, а тому не повинні нараховуватися проценти за користування кредитом в цей період. 
18.06.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що кредитний договір з відповідачем ОСОБА_1 укладено 20.08.2025 з використанням електронного цифрового підпису, документи підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс повідомленні на номер вказаний ОСОБА_1 як фінансовий, і його було використано для підписання кредитного договору.
Кошти ОСОБА_1 було перераховано на картковий рахунок за допомогою інтернет-еквайрингу.
Щодо нарахованої комісії, вважають, що вона нарахована правомірно, так як це плата за надання кредиту, який було надано миттєво а не у відділенні банку. Безоплатність надання цих послуг законодавством не встановлена. 
Також відповідач ОСОБА_1 своїм підписом на договорі підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі і порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати. 
Вважають, що відсутні підстави щодо відмови у стягненні комісії. 
23.06.2026 від представника відповідачки надійшло заперечення на відповідь на відзив.
Зазначає, що представником позивача не надано доказів отримання нею кредиту, та не надано підтверджуючих документів. 
Комісія нарахована не законно, та не підлягає стягненню.
На відповідачку поширюється пільги, передбачені ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а тому нараховані відсотки, комісія та відсотки за ст.625 ЦК України не повинні бути нараховані та стягнуті 
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви просила справу розглядати у їх відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог.
За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з таких підстав.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 20.08.2025 №20.08.2025-100001440, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 3000 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 20.08.2025, строком на 217 календарних дні. Дата повернення кредиту 24.03.2026.
Договір підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та кваліфікованого електронного підпису (ТОВ «Споживчий центр») пропозиції про укладення кредитного договору (оферту) та заявки.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за відповідним договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується квитанцією про здійснення платежу через систему Liqpay від 20.08.2025.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Так, у Договорі оферти зазначено, що Клієнт здійснює оформлення кредиту шляхом заповнення Заявки на отримання кредиту на Сайті Товариства, обов`язково вказуючи всі дані, зазначені в заявці як обов`язкові для заповнення.
Порядок отримання кредитних коштів є наступним: вибирається сума коштів, як позичальник бажає взяти у кредит та строк на який береться такий кредит; оформлюється заявка; обирається персональний логін і пароль для входу в Особистий Кабінет, при підписанні документів на телефонний номер Клієнта направляється повідомлення з одноразовим ідентифікатором у вигляді коду, який Клієнт зобов`язаний ввести на веб-сторінці, електронний підпис одноразовим ідентифікатором як аналог власноручного підпису є підтвердженням особи Клієнта, при цьому, Сторони домовилися, що всі документи щодо надання Кредиту підписуються Клієнтом з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором; проводиться погодження та перевірка банківської карти; у разі прийняття рішення про отримання кредиту Клієнт ознайомлюється з індивідуальною частиною договору про надання фінансового кредиту в Особистому Кабінеті, у разі згоди із запропонованими умова кредитування. Клієнт підписує індивідуальну частину договору за допомогою отриманого одноразового ідентифікатора; отримуються кошти на розрахункову карту позичальника.
Тобто, укладання угоди без заповнення Заявки Клієнтом є неможливим.
Відповідно до вищенаведеного, суд дійшов висновку, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані відповідачу.
Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 07.10.2020 року, по справі 127/33824/19.
Слід зауважити, що відповідачкою не надано належних і допустимих доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок.
Крім того, 25.09.2025 відповідачкою проведена часткова сплата за кредитним договором у розмірі 1470 грн, що свідчить про визнання як факту укладання договору, так і усвідомлення необхідності виконання зобов`язання.
Щодо стягнення процентів та відсотків, нарахованих по ст. 625 ЦК України суд зазначає таке. 
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 пункт 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладений в такій редакції: «військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави».
Згідно копії свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 відповідачка ОСОБА_2 15 червня 2023 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . 
Як вбачається з копії військового квитку серія НОМЕР_2 ОСОБА_3 з 18.03.2022 є призваним до лав Збройних Сил України. Згідно розділу 17 «Проходження військової служби», вбачається, що ОСОБА_3 з 2022 року по даний час перебуває на військовій службі. Сімейний стан: одружений, дружина ОСОБА_4 ,2003 р.н.
Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_3 за № 12/1529 від 07.07.2023, старший солдат ОСОБА_3 в період з 18 лютого по 06 квітня 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п.Бахмут.
Отже, підстави для стягнення з відповідачки процентів за користування кредитними коштами та нарахованих відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України - відсутні.
Щодо комісії за кредитним договором суд зазначає таке.
З аналізу вимог пункту 4 частини першої та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» суд вбачає, що цей Закон передбачає право фінансової установи встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2023 року в справі з подібними правовідносинами № 204/224/21 (провадження №61-4202сво22) зроблено висновок про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів існування переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Вказаний висновок Верховного Суду кореспондується зі спірними правовідносинами, оскільки відповідач також надає фінансові послуги та на нього розповсюджуються норми Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, вимога позивача щодо стягнення комісії за кредитним договором за їх обслуговування та надання кредиту в розмірі 540,00 грн. не узгоджується із нормами Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і з відповідачки підлягає стягненню тіло кредиту, з урахуванням платежу від 25.09.2025 в розмірі 1470 грн, в розмірі 1530 грн. 
Згідно з ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. 
Вимога позивача про стягнення витрат, пов`язаних з надсиланням стороні відповідача позовної заяви з додатками у паперовій формі листом з описом вкладення у розмірі 140,58 грн. не підлягає задоволенню, оскільки документально не підтверджена. 
Керуючись ст.ст.2-13, 81,89, 141, 247, 264, 265,280-284 ЦПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» заборгованість за кредитним договором від 20.08.2025 №20.08.2025-100001440 у розмірі 1530 (одна тисяча п`ятсот тридцять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» сплачений судовий збір у розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн. 20 коп. 
В задоволенні вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами, нарахованих відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України, комісії – відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», місце знаходження: м.Київ, вул.Саксаганського, 133-А, код за ЄДРПОУ 37356833. 
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено та підписано 23 червня 2026 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова