КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України
Справа №133/812/26

05.05.2026 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючої судді: Дем`янової Ж.М.,
секретаря судового засідання: Бірюкової Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,
встановив:
Стислий виклад позицій учасників справи.
11 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 червня 2000 року, виданого згідно з розпорядженням № 402 від 13 червня 2000 року, він є співвласником квартири АДРЕСА_1 .
Іншими співвласниками зазначеної квартири є його батько ОСОБА_3 та брат ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника – ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Іншим спадкоємцем першої черги є його брат ОСОБА_2 .
У встановлений законом строк заявник прийняв спадщину, звернувшись із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Барської І.О. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає.
Під час оформлення спадкових прав приватним нотаріусом було встановлено розбіжності у правовстановлюючому документі, а саме у свідоцтві про право власності на житло від 09 червня 2000 року невірно зазначено по батькові заявника.
Так, у вказаному свідоцтві співвласником квартири зазначено « ОСОБА_4 », 1986 року народження, тоді як відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08 травня 1986 року відділом РАГС Репкінського райвиконкому Чернігівської області, заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 як ОСОБА_1 . У графі «батько» зазначено ОСОБА_3 .
Згідно з паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , виданим 19 травня 2025 року органом № 0520, а також карткою фізичної особи – платника податків, виданою 05 лютого 2002 року Козятинською ОДПІ, по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_5 ».
Заявник вказав, що внести зміни до правовстановлюючого документа в позасудовому порядку неможливо, оскільки орган, який його видав – Козятинська дистанція цивільних споруд – припинив свою діяльність.
Наявність розбіжностей у документах унеможливлює належне оформлення спадкових прав та державну реєстрацію права власності на належну заявнику частку квартири.
Посилаючись на те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа породжує для нього юридичні наслідки, а іншим способом підтвердити належність документа неможливо, заявник просив встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло від 09 червня 2000 року, в якому його по батькові помилково зазначено як « ОСОБА_6 » замість правильного « ОСОБА_5 ».

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 25 березня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено справу до судового розгляду.
Представник заявника, адвокат Проніва Н.Р., подала до суду заяву від 05 травня 2026 року про розгляд справи за відсутності сторони заявника, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_2 про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду не з`явився, заяв чи клопотань не подав.
Інших процесуальних дій у справі судом не здійснювалося.
Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 червня 2000 року, виданого на підставі розпорядження № 402 від 13 червня 2000 року, ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .
Іншими співвласниками зазначеної квартири вказані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 08 травня 1986 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком зазначений ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько заявника – ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 08 липня 2025 року, виданим Козятинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмільницькому районі Вінницької області, актовий запис № 323. Після його смерті відкрилася спадщина.
Під час розгляду справи судом встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 09 червня 2000 року невірно зазначено по батькові заявника.
Так, у вказаному свідоцтві співвласником квартири зазначено « ОСОБА_4 », 1986 року народження, тоді як відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 08 травня 1986 року відділом РАГС Репкінського райвиконкому Чернігівської області, заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_2 як ОСОБА_1 , а його батьком зазначений ОСОБА_3 .
Згідно з паспортом громадянина України № НОМЕР_2 , виданим 19 травня 2025 року органом № 0520, а також карткою фізичної особи – платника податків, виданою 05 лютого 2002 року Козятинською ОДПІ, по батькові заявника зазначено як « ОСОБА_5 ».
Суд враховує, що встановлення зазначеного факту необхідне заявнику для оформлення спадкових прав та належної державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
Спору про право між сторонами не встановлено, а встановлення даного факту не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб.

Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження є видом непозовного цивільного судочинства, у порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд у порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, зазначені у документі, не збігаються з відповідними даними, зазначеними у свідоцтві про народження або паспорті.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які породжують юридичні наслідки, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав особи, за умови, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення та відсутній спір про право.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), відповідно до якої справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, підлягають розгляду в порядку окремого провадження лише за наявності сукупності таких умов: факт породжує юридичні наслідки; інший порядок його встановлення законом не передбачений; встановлення факту не пов`язане з вирішенням спору про право.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги чи заперечення учасників справи та мають значення для вирішення справи.
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що розбіжність у по батькові заявника у свідоцтві про право власності на житло від 09 червня 2000 року є технічною помилкою, а зазначений правовстановлюючий документ фактично належить саме ОСОБА_1 .
Суд враховує, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для належного оформлення спадкових прав та державної реєстрації права власності на нерухоме майно.
При цьому спору про право між учасниками справи судом не встановлено, а встановлення факту належності правовстановлюючого документа не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб.
За таких обставин суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 81, 89, 263–265, 293, 294, 315 ЦПК України, суд, –
ухвалив:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – ОСОБА_2 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа – задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житло від 09 червня 2000 року, виданого Козятинською дистанцією цивільних споруд згідно з розпорядженням від 13 червня 2000 року № 402 на квартиру площею 40,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Жанна ДЕМ`ЯНОВА