Справа № 761/47978/25
Провадження № 2/761/5724/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

12 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Аббасової Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Сухини А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
В листопаді 2025 року АТ «СК «ББС Іншуранс» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) про стягнення заборгованості, у якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача збитки в сумі 17 091,31 грн та витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.03.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого в АТ «СК «ББС Іншуранс» транспортного засобу Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу Opel Omega д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
В результаті ДТП було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 .
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2024 у справі №752/6104/23 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Opel Omega д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/213690201. Ліміт відповідальності страховика за шкоду майну складає 160 000,00 грн, франшиза - 2 600,00 грн.
За заявою потерпілої особи позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 45 837,00 грн.
Позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування і отримав страхове відшкодування у розмірі 28 745,69 грн.
Таким чином, залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, як винуватця ДТП, в порядку регресу складає суму у розмірі 17 091,31 грн.
На підставі зазначеного позивач просив про задоволення позову.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2025 матеріали позовної заяви передано на розгляд судді Аббасовій Н.В. 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.12.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
16.01.2026 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував. 
Позивач в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, поштове повідомлення, яке направлялось судом на його адресу, повернулось до суду неврученим.
У Постанові від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 Верховний Суд зробив висновок, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд, на підставі частин 1, 2 ст. 280 ЦПК України, та відповідно до положень ст. 281 ЦПК України, ухвалив про заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
За змістом частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).
Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.
18.03.2023 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та транспортного засобу Opel Omega д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
В результаті ДТП було пошкоджено автомобіль Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 , який було застраховано в ПрАТ «СК «Брокбізнес», яке в подальшому було перейменовано на АТ «СК «ББС Іншуранс», за договором добровільного страхування наземного транспорту №006-0001698/01НТ від 22.04.2022.
Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2023 у справі №752/6104/23 відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується копією постанови суду.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином, вина відповідача у вчиненні ДТП, яке відбулось 18.03.2023, внаслідок якої було пошкоджено застрахований позивачем автомобіль Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 та обставини даного ДТП, не потребують доказування.
20.03.2023 власник пошкодженого транспортного засобу Peugeot 308 д.н.з. НОМЕР_1 звернувся до позивача з повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку.
20.03.2023 представником позивача проведено огляд пошкодженого транспортного засобу за результатами якого складено відповідний акт огляду колісного транспортного засобу.
На підставі рахунку ТОВ «КЛС-Авто» №АК-0000029 від 21.03.2023, позивач склав страховий акт №107205/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього на суму 45 837,00 грн.
29.03.2023 позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 45 837,00 грн на рахунок СТО - ТОВ «КЛС-Авто», що підтверджується копією платіжного доручення №256521.
Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Opel Omega д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/213690201. Ліміт відповідальності страховика за шкоду майну складає 160 000,00 грн, франшиза - 2 600,00 грн.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 993 ЦК України, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Саламандра» з претензією про виплату страхового відшкодування у розмірі 45 837,00 грн.
12.06.2023 ПрАТ «СК «Саламандра» здійснило на користь позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 28 745,69 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Нормами ч. 1 ст. 1188 ЦК України визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Положеннями ст. 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц зроблено такий правовий висновок: відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема у випадках, передбачених статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17.08.2022 у справі № 761/15232/18 (провадження № 61-19661св20) зазначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина друга статті 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу.
Зазначене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 02 вересня 2019 року у справі № 54S/425/17, від 11 березня 2020 року у справі № 754/5129/15-ц та від 19 липня 2021 року у справі № 206/3219/15-ц (провадження № 61- 19062св20).
Позивач виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, в порядку суброгації. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 вересня 2022 року у справі № 727/182/21 (провадження № 61-11749св21).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст. 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Відповідно до частин 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як встановлено вище, позивачем сплачено страхове відшкодування на користь потерпілої особи у розмірі 45 837,00 грн.
Розмір страхового відшкодування сплаченого ПрАТ «СК «Саламандра» на користь позивача, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/213690201, становить суму у розмірі 28 745,69 грн.
Отже, різниця між заявленим розміром страхового відшкодування, який виплачений позивачем страхувальнику та розміром страхового відшкодування, отриманим від ПрАТ «СК «Саламандра», становить суму у розмірі 17 091,31 грн.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про відшкодування збитків, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. 
З урахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Керуючись статтями 22, 993, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, статтями 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд -
в и р і ш и в:
Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» збитки у розмірі 17 091,31 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ББС Іншуранс» судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «ББС Іншуранс», код ЄДРПОУ 20344871, місцезнаходження за адресою: 04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3;
відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП невідомий, адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя