ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" травня 2026 р. Справа№ 910/442/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Тищенко О.В.
суддів: Кравчука Г.А. 
Сибіги О.М. 

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.
за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 13.05.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу)

за результатами розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2025 (повний текст рішення складено 12.06.2025) 

у справі №910/442/25 (суддя Марченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» 
до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача – Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 
про стягнення 5 305 012,97 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2025 позовні вимоги задоволено повністю.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на користь Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго»: 3 930 640 грн 80 коп. основної заборгованості; 1 078 578 грн 13 коп. втрат від інфляції; 295 794 грн 05 коп. 3% річних і 63 660 грн 16 коп. судового збору.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулося 03.07.2025 до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, сформованою в системі «Електронний суд» 02.07.2025, у якій відповідач просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2025 у справі №910/442/25 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2025 у справі № 910/442/25 – задоволено частково.
Рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2025 у справі №910/442/25 – скасовано в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» на користь Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» 2 898 193,06 грн основного боргу, 770 721,19 грн інфляційних втрат, 215 625,57 грн – 3% річних та ухвалено у скасованій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 2 898 193,06 грн основного боргу, 770 721,19 грн. інфляційних втрат, 215 625,57 грн – 3% річних. 
В решті рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2025 у справі № 910/442/25 – залишено без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Резолютивну частину рішення викладено у новій редакції. 
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 69 921 грн 72 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги. 
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
12.12.2025 представник Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернувся до Північного апеляційного господарського суду з заявою, сформованою в системі «Електронний суд» 12.12.2025, про ухвалення додаткової постанови у справі №910/442/25 та просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 400,00 грн.
15.12.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява з додатковими доказами на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених відповідачем при розгляді справи у суді апеляційної інстанції. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 призначено до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) на 22.01.2026.
16.12.2025 через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
16.01.2026 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшла ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.01.2026 про відкриття касаційного провадження у справі №910/442/25 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 та витребування матеріалів справи 910/442/25.
У зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.01.2026 у справі №910/442/25 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя – Тищенко О.В., судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 прийнято справу №910/442/25 за заявою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.
У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги судове засідання 22.01.2026 не відбулось.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2026 зупинено провадження у справі №910/442/25 з розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.04.2026 касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 у справі №910/442/25 залишено без задоволення, постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 у справі №910/442/25 залишено без змін.
27.04.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/442/25.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2026 поновлено провадження у справі №910/442/25 з розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу). Розгляд вказаної заяви призначено на 13.05.2026.
У судове засідання 13.05.2026 з`явилися представники позивача та відповідача.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
За частиною 4 статті 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи, що неявка учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за можливе розглянути заяву у даному судовому засіданні з винесенням додаткової постанови.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
За приписами п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до статті 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Так, при поданні апеляційної скарги позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складає 20 000,00 грн.
Частина 8 статті 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у судовому засіданні 11.12.2025 представником відповідача повідомлено суд, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані в порядку передбаченому процесуальним законодавством.
Колегія суддів зазначає, що постанова апеляційного суду у справі №910/442/25 була ухвалена 11.12.2025, заяви про прийняття додаткової постанови подані 12.12.2025 та 15.12.2025, а тому докази, які підтверджують розмір судових витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції були подані у строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК України. 
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу в сумі 14 400,00 грн відповідачем подано: договір про надання правничої допомоги №6264-кое від 22.10.2024, акт наданих послуг №910/442/25-крем від 11.12.2025, довіреність №12/2025 від 15.01.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ №000194 від 21.05.2018, наказ №13-к від 19.04.2023 про прийняття на роботу.
За змістом частини 3 статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав виникнення представництва є договір.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами ст. 1 вказаного Закону представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення. При зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоча і визначається частиною 1 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» як «форма винагороди адвоката», але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений у самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2024 між Приватним Акціонерним товариством «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший радник» (виконавець) укладено договір про надання правової допомоги №6264-КОЕ (далі – договір) відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується надавати клієнтові правничу допомогу за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.
Відповідно до п. 1.3 договору Зміст, обсяг та вартість послуг , номер судової справи, в межах якої надається правнича допомога, та судова інстанція відображається сторонами в Акті наданих послуг.
Розділом 4 договору передбачено, що ціна договору становить 960 000,00 у тому числі ПДВ 20% - 160 000,00 грн (п. 4.1).
Розмір гонорару, який має сплатити Клієнт, визначається згідно з Актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правнича допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін (п. 4.2).
Вартість наданих послуг (розмір гонорару) у кожній судовій справі може визначатись погодинно або у фіксованому розмірі (п. 4.3).
Вартість наданих послуг може визначатись окремо у кожній справі та кожній судовій інстанції (в якій розглядалась справа), про що складається відповідний Акт наданих послуг (п. 4.4). 
Крім оплати вартості Послуг відповідно до Акту наданих послуг, Клієнт компенсує документально підтверджені витрати (проїзні квитки, квитанції, чеки тощо), фактично понесені Виконавцем в процесі надання послуг (п. 4.5).
Оплата наданих Послуг з правової допомоги та компенсація витрат здійснюється Клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами Актів наданих послуг впродовж 30 (тридцяти) календарних днів, з моменту фактичного виконання рішення суду, у межах суми стягнутої на користь Виконавця» (п. 4.6).
Відповідно до п. 5.1 договору, останній набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2025, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
На виконання умов договору, між клієнтом та виконавцем було підписано акт надання послуг №910/442/25-КРЕМ від 11.12.2025.
Зі змісту вказаного акта вбачається, що на замовлення клієнта виконавець у період з 09.06.2025 до 11.12.2025 надав професійну правничу допомогу в рамках судової справи №910/442/25, яка розглядалася в Північному апеляційному суді, а саме надання правничої допомоги, яка відповідно до додатку №1 до акта складалася з супроводу справи у суді апеляційної інстанції вартістю 14 400,00 грн.
Відповідно до наказу №13-к від 19.04.2023, Гучок Віктор Володимирович прийнятина посаду адвоката з 20.04.2023 за сумісництвом до Адвокатського об`єднання «Перший радник».
Положення ст. 60 ГПК України передбачають, що повноваження адвоката як представника підтверджуються як довіреністю, так і ордером.
Представництво інтересів Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» у справі №910/442/25 здійснював адвокат Гучка В.В., який діяв на підставі довіреності №12/2025 від 15.01.2025.
Вищенаведені документи у сукупності підтверджують факт понесення позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у справі на зазначену ним суму 14 400,00 грн, яка встановлена у фіксованій формі.
За змістом частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 та 6 статті 126 ГПК України).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі N 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц). Господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (пункт 120 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам, поданим стороною із застосуванням критеріїв, визначених у статті 126 та частинах 5 - 7, 9 статті 129 ГПК України.
Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.
Позивач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу посилаючись на те, що відповідачем у заяві про ухвалення додаткового рішення не обґрунтовано підстави неможливості подання доказів понесення витрат до закінчення стадії дебатів.
Вказані твердження відхиляються судом першої інстанції, оскільки за встановленими судом обставинами у даній справі, частина доказів понесення витрат на правову допомогу були підписані між сторонами після ухвалення постанови суду апеляційної інстанції, тобто такі не існували на час ухвалення постанови та відповідно були складені після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови. 
Також, позивач посилається на те, що відповідачем не надано чіткого переліку виконаної роботи, доказів оплати послуг адвоката, а також не надано договір, який встановлює алгоритм визначення вартості послуг адвоката.
Проаналізувавши вказані доводи, апеляційний господарський суд зазначає наступне. 
Звертаючись із заявою про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі, відповідач визначив розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у сумі 14 400,00 грн та як вбачається з наданих документів на підтвердження таких витрат – розмір витрат на правничу допомогу погоджено між відповідачем та його адвокатом у фіксованій формі.
Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.
У разі погодження між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованого розміру гонорару такий гонорар обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту. Подібні висновки Верховного Суду містяться у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21.
Колегія враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 01.12.2021 у справі №641/7612/16-ц, відповідно до якої, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, зокрема, підготовку процесуального документа, виступ в суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта.
Таким чином, колегія суддів вважає допустимим обґрунтоване зазначення в акті наданих адвокатом послуг лише вартості всього обсягу виконаної адвокатом роботи, без прив`язки такої роботи до її погодинної вартості або переліку наданих послуг.
Одночасно, колегія суддів критично ставиться до тверджень позивача про відсутність договору, який встановлює алгоритм визначення вартості послуг адвоката, оскільки, як встановлено судом раніше, відповідачем долучено до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги, розділом 4 якого визначається вартість послуг та порядок розрахунків. 
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до усталеної судової практики судові витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено (аналогічної правової позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 зі справи № 925/1137/19).
Оцінивши подане клопотання позивача, апеляційний господарський суд зазначає, що в клопотанні не міститься дійсно обґрунтованих доводів та аргументів, які б свідчили про наявність підстав для відмови у задоволенні заявлених відповідачем витрат на оплату правової допомоги адвоката. Натомість доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність та/або нерозумність та/або нереальність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи позивач не надав. 
На переконання суду апеляційної інстанції, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
До того ж, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Апеляційний господарський суд при вирішенні заяви враховує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
З урахуванням зазначеного, суд оцінивши перелік наданих адвокатом відповідачу послуг при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, а саме подання апеляційної скарги, яка була врахована при перегляді оскаржуваного рішення, додаткових пояснень, клопотань та участь у судових засіданнях, керуючись, зокрема, такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, колегія суддів вважає, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі відповідає критеріям, встановленим статтею 126 ГПК України, а саме критеріям реальності (дійсності та необхідності) і розумності.
Частиною 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відповідно до ч. 3 ст. 123 ГПК України належать витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та наведені положення процесуального законодавства, беручи до уваги підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом професійної правничої допомоги у цій справі в суді апеляційної інстанції у розмірі 14 400,00 грн, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) та стягнення з позивача на його користь 10 544,17 грн витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, що є пропорційним до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 221, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) - задовольнити частково.
2. Прийняти додаткову постанову до постанови Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2025 у справі №910/442/25.
3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (м. Вишгород, Київська обл., 07300; ідентифікаційний код 20588716) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (вул. Стеценка, буд. 1А, м. Київ, 04136; ідентифікаційний код 23243188) – 10 544,17 (десять тисяч п`ятсот сорок чотири) гривень 17 копійок витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.
4. В іншій частині заяви Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про прийняття додаткової постанови - відмовити.
5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.
6. Матеріали справи №910/442/25 повернути до Господарського суду міста Києва.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткової постанови складено та підписано 08.06.2026. 

Головуючий суддя О.В. Тищенко 

Судді Г.А. Кравчук

О.М. Сибіга