копія

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року Справа № 608/1072/26
Номер провадження2-а/608/102/2026

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :
головуючої судді Коломієць Н. З. 
з участю секретаря Южди Л. С.,
представника позивача адвоката Свірського Т. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «EASYCON» справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Свірський Т. В. звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. В позові вказав, що постановою №15470 від 25 серпня 2025 року про адміністративне правопорушення, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 гривень.
Відповідно до даної постанови, 22 серпня 2025 року о 9 годині ОСОБА_1 був доставлений працівниками Національної поліції в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час звіряння військово-облікових даних було виявлено недотримання ОСОБА_1 вимог пп 2 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, а саме ОСОБА_1 не здійснив повторне проходження ВЛК згідно Закону 4235-ІХ від 12.02.2025. 
ОСОБА_1 вважає оскаржувану постанову неправомірною через недотримання вимог чинного законодавства та недостатність доказів вчиненого правопорушення, оскільки, оскаржувана постанова не містить посилання на будь-які докази, на яких ґрунтується висновок уповноваженої особи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Представник позивача адвокат Свірський Т. В. зазначає, що ОСОБА_1 не визнавався обмежено придатним, а тому не мав обов`язку проходити повторну ВЛК до 05 червня 2025 року, відповідно до ЗУ №4235-ІХ. Таким чином, якщо особа придатна до військової служби та перебуває на військовому обліку, остання може бути направлена на медичний огляд лише шляхом вручення повістки для проходження медичного огляду або за власним бажанням. Однак, жодної повістки ні від ІНФОРМАЦІЯ_2 , ні від ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не отримував. 
27 березня 2026 року ОСОБА_1 дізнався про те, що наявна постанова головного державного виконавця Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Човган А. В. від 27 березня 2026 року на виконання оскаржуваної постанови.
Внаслідок таких обставин ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з даним позовом. 
Позивач просить поновити строк звернення до суду, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення від 25 серпня 2025 року, провадження у даній справі закрити. 
Щодо витрат, понесених позивачем за надання йому правничої допомоги в даній справі, представником позивача Свірським Т. В. в позові зроблено заяву про надання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів щодо стягнення витрат на правничу допомогу, у відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України.
Представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, згідно з яким просить у позові ОСОБА_1 відмовити. 
В відзиві зазначено, що керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 в межах повноважень розглянуто справу про адміністративне правопорушення та встановлено, що позивач не пройшов повторний медичний огляд до 05.06.2025, як це встановлено вимогами до пункту 2 Розділу II «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», чим допустив порушення правил військового обліку та законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме: не пройшов/відмовився від проходження ВЛК. На підтвердження вчинення порушення ОСОБА_1 представник відповідача надав копію справи №398. ОСОБА_1 було відомо про винесення відносно нього постанови, було складено протокол про адміністративне правопорушення, де він підписався. Крім того, позивач власноручно написав заяву про визнання адміністративного правопорушення. Також, представник відповідача додав таблицю про результаті проходження ВЛК, згідно якої 13.10.2011 ОСОБА_3 визнаний непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. Таким чином, постанова № 15470 від 25.08.2025 винесена на законних підставах та не підлягає скасуванню.
Представник позивача – адвокат Свірський Т. В. в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує повністю, просить задоволити. Письмові докази, надані відповідачем, вважає неналежними та недопустимим, оскільки джерело їх походження встановити неможливо. 
Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розгляд справи проводити у його відсутності. У задоволенні позову просить відмовити.
Розглянувши позовну заяву та дослідивши письмові докази, вислухавши представника позивача, адвоката Свірського Т. В., суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких мотивів. 
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
За ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.
Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу ст. ст. 245, 280 КУпАП посадова особа, уповноважена розглядати адміністративну справу при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Судом встановлено, що постановою №15470 від 25 серпня 2025 року про адміністративне правопорушення, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 17 000 гривень.
Відповідно до даної постанови, 22 серпня 2025 року о 9 годині ОСОБА_1 був доставлений працівниками Національної поліції в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Під час звіряння військово-облікових даних було виявлено недотримання ОСОБА_1 вимог пп 2 п.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, а саме ОСОБА_1 не здійснив повторне проходження ВЛК згідно Закону 4235-ІХ від 12.02.2025. 
Також, з досліджених в судовому засіданні письмових доказів суд встановив, що на виконання оскаржуваної постанови 27 березня 2026 року головним державним виконавцем Гусятинського відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Човган А. В. відкрито виконавче провадження № 80625432. Згідно даної постанови державним виконавцем постановлено стягнути з ОСОБА_1 штраф в розмірі 34 000 гривень в дохід держави. 
Суд враховує, що статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно до частин 1-3 статті 1 якого Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з ч.8 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призовники, яким надійшла повістка відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на прибуття до призовної дільниці для проходження призовної комісії, зобов`язані прибути в пункт і у строк, зазначені в повістці.
За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Відповідно до п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.
Згідно п. 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошено загальну мобілізацію.
У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався указами Президента України, який діє на час розгляду справи.
Відповідно до абзаців 1, 3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.
Статтею 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Згідно частини 3 цієї статті - вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 235 КУпАП визначено, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно оскаржуваної постанови, ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що за результатом вивчення відомостей та реєстрової інформаційної системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 не пройшов ВЛК (п.2 розділу ІІ ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих законів України щодо забезпечення прав в/сл та поліцейських на соціальний захист, чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. 
Пунктом 2 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців поліцейських на соціальний захист», установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Згідно наведеної вище оскаржуваної постанови судом встановлено, що порушення позивачем Правил військового обліку полягає в тому, що він не пройшов військово-лікарську комісію, яку мав би пройти, згідно Закону, до 05 червня 2025 року. 
ОСОБА_1 не відноситься до осіб, визнаних обмежено придатними до військової служби, як того вимагає Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців поліцейських на соціальний захист», а тому не мав обов`язку до 5 червня 2025 року проходити повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Доказ, наданий відповідачем (таблиця) суд не може прийняти як належний, оскільки джерело його походження встановити не представилось можливим, документ належним чином не завірений. 
Крім того, протокол відносно ОСОБА_1 складений за ч.3 ст. 210 КУпАП, а згідно оскаржуваної постанови останнього притягнули до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Така обставина, не дозволяє суду чітко встановити, яке саме правопорушення інкримінується ОСОБА_1 . 
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Згідно ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач, при подачі позову до суду, сплатив судовий збір у сумі 532,48 гривень, згідно платіжної інструкції АТ «Укрсиббанк» №262400873 від 16.04.2026.
Отже вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Оскільки, представник позивача в позовній заяві заявив клопотання про подання суду доказів щодо судових витрат у п`ятиденний строк після винесення рішення, то це питання в даному рішенні судом не ухвалюється. 
Керуючись ст. ст. 7, 9, 38, 210-1, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 134, 139, 161, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 15470 від 25 серпня 2025 року
Позов ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про скасування рішення, дій чи бездіяльності суб`єкту владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності по справі про адміністративне правопорушення, задоволити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 серпня 2025 року № 15470 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , а провадження по справі закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 532 (п`ятсот тридцяти двох) гривень 48 копійок.
Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного судучерез Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Згідно з оригіналом
Суддя: /підпис/
Рішення набрало законної сили «____» ________________року.
Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 608/1072/26, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області. 

Суддя: Н. З. Коломієць 

Копію рішення видано «_____»_______________року

Секретар: