Справа № 681/621/26
Провадження 3/681/123/2026    

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ  

"21" травня 2026 р.         м.Полонне

Суддя Полонського районного суду Хмельницької області Горгулько Н.А., 
розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з відділу поліцейської діяльності №1 Шепетівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності   
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, непрацюючої
за ч. 2 ст. 184 КУпАП, -
в с т а н о в и л а:

02.04.2026 о 15 год.30 хв. встановлено, що ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітніх ОСОБА_2 , 2025 року народження та ОСОБА_3 , 2021 року народження, ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, а саме висловила намір відмовитись від дітей.
Таким діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 184 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що дійсно під час сварки з чоловіком, на емоціях сказала, що відмовляється від дітей. Про це вона дуже шкодує, з чоловіком помирились, дітей любить, просила справу закрити за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.
Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно з ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннямист. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення уповноваженою особою, яка склала протокол, надано:
- протоколи про адміністративне правопорушення серії ВБА №138775 від 29.04.2026 та серії ВБА №138776 від 29.04.2026, які відповідають вимогам ст. 256 КУпАП; письмового пояснення ОСОБА_1 .
Зазначені вище докази сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, доведена повністю.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.
Вирішуючи питання, чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності за вчинення зазначеного адміністративного правопорушення, суд виходить з того, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).
Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
З аналізу норм закону вбачається, що визначальною передумовою для можливості застосування ст. 22 КУпАП, серед урахування даних про особу, є саме встановлення наслідків вчинення правопорушення, зокрема, чи завдали такі протиправні діяння особи значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Суддя враховує характер правопорушення, до вчинення якого фактично призвела поведінка її неповнолітньої доньки, особу правопорушниці, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, ступінь її вини, щирі переживання через ситуацію, яка сталася, намагання виправити ситуацію шляхом проведення виховних бесід із донькою. 
Вказане свідчить про малозначність вчиненого порушення, тому суддя вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Такий вид впливу, на думку суду, є достатнім і доцільним для її виправлення та попередження вчинення нею нових правопорушень.
Згідно із ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП судовий збір стягується лише в разі винесення постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір не підлягає стягненню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 22, 33, 184, 254, 256, 279, 283 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, проте  від адміністративної відповідальності звільнити на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення та оголосити їй усне зауваження, провадження у справі закрити.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полонський районний суд Хмельницької області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя         Н.А.Горгулько