Справа № 349/419/25 
Провадження № 2/349/21/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
07 травня 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області 
в складі судді Могили Р.Г.
за участі секретарів судового засідання Мартиновської І.П., Матасової Н.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
У березні 2025 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі -АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 58 047,04 дол США.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 січня 2008 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №IFRWGA0000000001, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 73 227,59 дол США, строком до 29 квітня 2026 року зі сплатою відсотків. 
Відповідач ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки, комісію за його користування та інші витрати згідно договору.
Однак взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 не виконав, у зв`язку з чим станом на 05 грудня 2024 року має заборгованість в розмірі 135 453,08 дол США., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 58 047,04 дол США, заборгованості за відсотками в розмірі 45 820,69 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1 831,30 дол США та нарахованої пені в розмірі 29 754,05 дол. США.
Позивач просив стягнути з відповідача на його користь лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 58 047,04 дол США та понесені судові витрати зі сплати судового збору, а також повернути 28 801,47 грн надмірно сплаченого судового збору.
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гринчишин І.Я. подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів.
Представник позивача Єрмолов Є.М. подав відповідь на відзив, де просив позовні вимоги задовольнити повністю з підстав наведених у позовній заяві. На спростування доводів представника відповідача про відсутність доказів отримання відповідачем кредитних коштів зазначив, що меморіальний ордер про надання кредитних коштів, який міститься в матеріалах судової справи, є належним доказом зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача та відповідно підтверджує факт виконання позивачем обов`язку з надання відповідачу кредиту.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання. 
Ухвалою судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 21 травня 2025 року задоволено клопотання представника позивача Гулкевич Н.І. про її участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 травня 2025 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.
Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 28 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
За клопотанням відповідача ОСОБА_3 та за згодою представника позивача суд неодноразово відкладав розгляд справи по суті, сприяючи примиренню сторін.
06 травня 2026 року судом зареєстровано заяву відповідача ОСОБА_1 про визнання позову. У ваказаній заяві відповідач просив суд розстрочити виконання рішення суду на рік.
В судове засідання представник позивача не з`явився, 07 травня 2026 року судом зареєстровано заяву представника АТ КБ «ПриватБанк» Гулкевич Н.І. про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, про що зазначив у заяві про визнання позову від 06 травня 2026 року.
У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Фактичні обставини справи
29 січня 2008 року між Комерційний банком «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №IFRWGA0000000001 ( далі -Договір) (а.с.36-46).
Відповідно до п.8.1. Договору, кредит надано ОСОБА_1 шляхом видачі готівки через касу у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 73 277,50 дол США, з яких: 59 500,00 дол США на споживчі цілі, а також 13 727,50 дол США на сплату страхових платежів. Відсоткова ставка - 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Пеня у розмірі 0,15% від суми прострочення заборгованості по кредиту за кожен день прострочення, але не менше 1 гривні (п.8.4. Договору).
Кредитні кошти у розмірі 59 500,00 дол США надані ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією меморіального ордеру (а.с. 47).
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором №IFRWGA0000000001 від 29 січня 2008 року, станом на 05 грудня 2024 року становить 135 453,08 дол США., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 58 047,04 дол США, заборгованості за відсотками в розмірі 45 820,69 дол США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 1 831,30 дол. США та пені в розмірі 29 754,05 дол США ( а.с. 19-23).
Позивач просив стягнути з відповідача лише заборгованість за тілом кредиту в розмірі 58 047,04 дол США.
Застосовані норми права та висновки суду за результатами розгляду справи.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.
Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення ( ст. 612 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором ( ч.1 ст. 1049 ЦК України).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Позивачем надано належні та допустимі докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з укладанням кредитного договору та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за кредитним договором. 
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором №IFRWGA0000000001 від 29 січня 2008 року в розмірі 58 047,04 дол США.
Щодо розстрочення виконання рішення суду
Частиною 1 статті 267 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Відповідно до частини 4 та 5 статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Враховуючи ступінь вини відповідача у виникненні спору, розмір заборгованості та визнання ним позову, а тому з цих підстав суд задовільняє клопотання відповідача та розстрочує виконання рішення, після набрання ним законної сили на 12 місяців, рівними платежами від стягнутої суми по 4 837,25 дол США до 01 числа щомісяця, наступного за звітним.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із платіжних інструкцій №ZZ423B22B7 від 03 вересня 2024 року, №1 від 03 вересня 2024 року, № ZZ420В2729 від 30 грудня 2024 року, №1 від 30 грудня 2024 року встановлено, що позивачем оплачено судовий збір загальним розміром 57 820,35 грн ( 20 000,00 грн + 8 801,47 грн + 20 000,00 грн + 9 018,88 грн ) (а.с.56 -59).
Ціна позову з врахуванням офіційного курсу гривні щодо іноземної валюти - дол США на дату подання позову до суду, тобто 28 березня 2025 року становить 2 408 156,92 грн ( 58 047,04 дол США х 41,4863 грн ) (інформація щодо курсу валют НБУ за посиланням https://www.bank.gov.ua).
Із матеріалів справи встановлено, що позовна заява подана через систему «Електронний суд». 
Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Враховуючи, що позовна заява подана в 2025 році та в електронному вигляді через Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, тому з врахуванням положень п.1 ч.1 ст. 4, ч.3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", сума сплаченого судового збору мала становити 28 897,88 грн (2 408 156,92 грн х 1,5% = 36 122,35 грн х коефіцієнт 0,8).
Оскільки позов задоволено повністю, тому на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 28 897,88 грн судового збору.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Оскільки позивачем за подання даної позовної заяви сплачено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір», тому клопотання позивача про повернення зайво сплаченої суми судового збору підлягає до задоволення.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку про необхідність повернення позивачу надмірно сплаченого до Державного бюджету судового збору в сумі 28 801,47 грн, згідно платіжних інструкцій №ZZ423B22B7 від 03 вересня 2024 року та №1 від 03 вересня 2024 року.
Керуючись ст.ст.141, 263-265, 267 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 58 047,04 дол США заборгованості за тілом кредиту за кредитним договором №IFRWGA0000000001 від 29 січня 2008 року.
На підставі ч.1 ст.267 ЦПК України після набрання рішенням законної сили, розстрочити його виконання на 12 місяців рівними платежами по 4 837,25 дол США до 01 числа щомісяця, наступного за звітним.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 28 897,88 гривень.
Зобов`язати Головне управління державної казначейської служби України в Івано-Франківській області повернути Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк»  судовий збір в розмірі 28 801,47 гривень, згідно платіжних інструкцій №ZZ423B22B7 від 03 вересня 2024 року та №1 від 03 вересня 2024 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: м. Київ вул. Грушевського,1Д, код ЄДРПОУ 14360570.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 08 травня 2026 року.

Суддя Р.Г. Могила