Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/10682/25
Провадження № 2/711/345/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого – судді Булгакової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання – Кошубінської Л.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-
ВСТАНОВИВ:
11.11.2025 ОСОБА_1 , діючи в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітніх синів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовна заява мотивована тим, що 13.07.2012 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб, який у подальшому був розірваний рішенням Таращанського районного суду Київської області від 15.07.2016 у справі № 379/710/16-ц. Від шлюбу сторони мають дітей - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 12.04.2017 у справі № 379/402/17 із ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25.07.2024 позивачка уклала шлюб з ОСОБА_5 та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ». Однак з моменту розлучення і по цей час батько дітей - ОСОБА_4 , з дітьми контакт не підтримує та не надає хлопчикам чоловічого виховання, яке їм потрібне, щоб стати гідними людьми. Саме тому виховання хлопчиків з чоловічого боку взяв на себе вітчим ОСОБА_5 , що підтверджується характеристиками від дирекції ліцею «Фортуна». Після оформлення розірвання шлюбу, неповнолітні діти сторін проживають з позивачкою та знаходяться на повному її забезпеченні, оскільки відповідач по справі ігнорує свої батьківські обов`язки та не сплачує аліменти зовсім, на момент подання позовної заяви до суду має борг 63 760,45 грн. Крім стягнених аліментів, які відповідач платив невчасно і не в повному обсязі ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей він не надавав і не надає по цей час, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Діти не отримують від батька подарунків на день народження. Також позивачка звертає увагу на те, що їй відомо, що стосовно відповідача по справі розглядалися справи про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, а саме справи № 711/3593/22, 711/7262/25, 711/7262/25, 711/4944/25, 711/2204/25, 711/8029/23, що характеризує відповідача, як агресивну та неврівноважену людину. Позивачка також зазначає, що відповідач про справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, навіть не цікавився життям, не відвідував і не відвідує їх вдома та не навідується у навчальний заклад , не цікавиться досягненнями синів. Разом з тим, відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування дітей. З її боку ніколи не створювались перешкоди у спілкуванні та участі батька в вихованні синів. Позивачка намагалася налагодити стосунки відповідача з дітьми та створювала всі умови за для комунікації відповідач з дітьми, але відповідач по справі не користувався цією можливістю та ігнорував дітей. Вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але повне небажання виконувати відповідачем батьківські обов`язки, у зв`язку з чим позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільна справа передана для розгляду судді Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2025 відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.01.2026 витребувано у Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації висновок щодо доцільності/недоцільності позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 
27.02.2026 на виконання вказаної ухвали суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 23.04.2026 на адресу суду надійшла заява у якій ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила розглядати справу без її участі. 
Відповідач ОСОБА_4 у судове засіданняповторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином; правом на подання відзиву на позовну заяву не скориставсь, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Представник Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 27.02.2026 ОСОБА_8 , яка представляє Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації на підставі довіреності, подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі. 
Відповідно до частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, щоОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 31.10.2012, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 31.10.2012.
Неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження умов проживання від 30.09.2025. 
Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 12.04.2017 у справі № 379/402/17 із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 21.03.2017. 
Відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує. Згідно з розрахунком заборгованості, виданим головним державним виконавцем Першого відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) І. Расторгуєвою, станом на 10.10.2025 заборгованість по аліментам становить 60 760,48 грн.
Згідно з довідкою Лісовицького ліцею Таращанської міської ради № 78 від 11.11.2024, ОСОБА_1 дійсно виховує дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без участі батька. Батько – ОСОБА_4 вихованням дітей не займається, ні садочок за час виховання дітей з 01.09.2017, ні школу за час навчання з 01.09.2018 по 2024 рік жодного разу не відвідував.
Відповідно до характеристик директора та класного керівника ліцею № 183 «Форуна» ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , учні ОСОБА_2 та ОСОБА_12 характеризуються позитивно, вітчим ОСОБА_5 та мати приділяють належну увагу вихованню дітей.
Згідно з заявою ОСОБА_13 від 11.11.2024, який є дядьком неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 займається їхнім вихованням без участі батька.
Згідно з заявою ОСОБА_14 від 11.11.2024, яка є бабусею ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 виховує двох дітей без участі батька, оскільки починаючи з 2013 року останній вихованням дітей не займався.
Відповідно до висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації, вважає за доцільне та таке, що відповідає інтересам дітей, позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Правовідносини між сторонами, що виникли на підставі викладених обставин, регулюються такими правовими нормами.
Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з частиною 2, 4 статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини 1 статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Під час вирішення такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків.
У виняткових випадках за доведеності винної поведінки когось із батьків з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи суд може відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Такий правовий висновок неодноразово викладений Верховним Судом у постановах, зокрема від 24.10.2024 року в справі № 199/3287/23, від 20.03.2024 в справі № 204/2097/22.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.
У справі «Мамчур проти України» Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100).
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошує, що особистісні непорозуміння між батьками не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки в рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинне мати першочергове значення і переважати над інтересами батьків.
Необґрунтоване позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті кровної спорідненості з нею, не може вважатися таким, що відповідає інтересам дитини (постанова Верховного Суду від 23.10.2024 в справі № 464/2040/23).
Таким чином, при вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько чи мати ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що систематично, незважаючи на всі інші заходи попередження та впливу, продовжує невиконувати свої батьківські обов`язки, і такі засоби впливу виявилися безрезультатними.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами, наданими у справі, достовірно встановлено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Це виявляється у відсутності інтересу до їх життя, самоусуненні від виховання, піклування про їх фізичний та духовний розвиток, а також у незабезпеченні належного утримання дітей. Судом з`ясовано, що жодних перешкод у реалізації батьківських прав відповідачеві не чинилося, проте його пасивна поведінка залишається незмінною протягом значного періоду.
На переконання суду, така позиція батька негативно впливає на розвиток дітей, оскільки він свідомо позбавив їх батьківської уваги та підтримки.
Враховуючи фактичне самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків, а також висновок Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до частини 1 статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до частини 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Відповідно до вимог частини 2 статті 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За звернення до суду із позовом позивачка сплатила судовий збір у розмірі 2 422,40 грн., що підтверджується квитанціями до платіжних інструкцій № 1.393125047.1 від 09.11.2025 та № 1.419489045.1 від 26.11.2025. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути вказані витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 259, 265, 268, 273, 277, 279, 280, 282 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:	  	Г.  В.  Булгакова