Справа № 562/1723/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2026 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026181130000150 від 15.05.2026 по обвинуваченню  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, не працюючого, уродженця с. Здовбиця, Здолбунівського району, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він, в період часу з 19.06.2025 по 22.05.2026, перебуваючи за адресою спільного проживання з співмешканкою ОСОБА_5 та її дітьми, а саме в АДРЕСА_2 , маючи умисел на заподіяння останнім психологічних страждань, погіршення якості життя, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично вчиняв відносно ОСОБА_5 (з якою перебуває у сімейних відносинах у розумінні п. 3. ч. 1. ст. 1, п.5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), акти психологічного домашнього насильства в присутності її дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності, погіршення якості життя потерпілих.
Зокрема, 19.06.2025 приблизно о 12 год. 31 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, яке проявилось в тому, що ОСОБА_4 погрожував їй фізичною розправою, однак остання від написання заяви відмовилася.
В подальшому, на початку березня 2026 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння в присутності малолітньогоОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 та її неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, яке проявилось в тому, що ображав ОСОБА_5 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, шарпав за одяг, розкидав речі, та в подальшому схватив неповнолітню ОСОБА_6 за волосся, вдарив її головою об стіну, однак конфлікт швидко припинився, в поліцію не зверталися.
Крім того, 16.03.2026 приблизно о 20 год. 50 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , в стані алкогольного сп`яніння, вкотре вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 в присутності її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалось у словесних образах, приниженні, погрозах фізичною розправою, у зв’язку з чим, ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП відповідно до постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04.05.2026 року в справі №562/782/26.
Крім того, 16.03.2026, приблизно о 02 год. 00 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 в стані алкогольного сп`яніння, вкотре вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 в присутності її малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалось у словесних образах, приниженні, погрозах фізичною розправою, розкиданні речей, у зв’язку з чим, ОСОБА_4 відповідно до постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 13.05.2026 року в справі №562/765/26 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 26.03.2026, приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , в стані алкогольного сп`яніння, вкотре вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 в присутності її неповнолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, яке виражалось у заподіяння ударів, словесних образах, приниженні перед сусідами, шарпанні за одяг, розкиданні речей, у зв’язку з чим, ОСОБА_4 відповідно до постанови Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29.04.2026 року в справі №562/937/26 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 06.05.2026, приблизно о 18 год. 40 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 вкотре вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 в присутності її малолітнього сина ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалось у ображанні нецензурними словами, приниженні, у зв’язку з чим, відносно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29.04.2026 за ч. 1 ст.173-2 КУпАП.
Крім того, 15.05.2026, приблизно о 08 год. 30 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, яке виражалось у словесних образах, приниженні, погрозах фізичною розправою та шарпанні за одяг.
Також, 16.03.2026 та 07.05.2026 стосовно ОСОБА_4 виносились термінові заборонні приписи серії АА №619222 та 383720. 
Внаслідок систематичних протиправних дій потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , завдано психологічних страждань, емоційної залежності, в результаті чого погіршилась якість їхнього життя, що виразилось у побоюванні за свою безпеку, втраті енергійності, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, позитивних емоцій, що супроводжуються постійними негативними переживаннями та нездатності себе захистити.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, не заперечував фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують та дав суду показання аналогічні до формулювання обвинувачення. Зазначив, що про скоєне шкодує. Просив суд суворо не карати. 
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву від 03.06.2026 року, у якій зазначила, що обставини зазначені в обвинувальному акті підтримує в повному обсязі, просила судовий розгляд провести без неї та без участі дітей, що з огляду на положення ст. 325 КПК України не перешкоджає розгляду справи за її відсутності. При обранні міри покарання обвинуваченому поклалася на думку суду. Також просила покласти на ОСОБА_4 обов`язок проходження програми для кривдників.
У зв`язку з тим, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним, і проти цього вони не заперечують. При цьому суд переконався у тому, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, які б підлягали б доказуванню і ними не заперечуються, та сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. 
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4  ускоєному кримінальному правопорушенні доведена повністю.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо осіб, з якими винний перебуває у сімейних стосунках, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілих осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України. 
При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує, що кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, думку потерпілої, позицію прокурора у справі, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення чи обмеження волі, особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, свою вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, згідно ст. 89 КК України не судимого.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням сукупності усіх обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4  у виді пробаційного нагляду, в межах санкції ст. 126-1 КК України.
Згідно ч.1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав передбачених цим Кодексом від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені відповідні обов`язки.
Статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» встановлено, що програма для кривдника це комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.
Метою таких заходів є допомогти особі, яка вчинила насильство, осмислити власну насильницьку поведінку, усвідомити її витоки, прояви, наслідки для особистого життя та життя оточуючих, налагодити гармонійне життя з родиною та в суспільстві.
Застосування передбачених ст. 91-1 КК України обмежувальних заходів не є покаранням у розумінні КК України, оскільки не входить до системи покарань, визначеної розділом Х «Покарання та його види» КК України, та зокрема, статтею 51 КК України.
Враховуючи систематичність вчинення ОСОБА_4  домашнього насильства відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх страждання та погіршення якості життя, в інтересах останніх, а також, оскільки суд призначає обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, слід застосувати щодо обвинуваченого обмежувальні західи згідно пунктів 1,5 ч.1 ст. 91-1 КК України: заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; направлення для проходження програми для кривдників.
Цивільний позов в справі не заявлений.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368-371, 374-376, 395 КПК України, суд 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченогост.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 (два) роки.
На підставі пунктів 1-3 ч.2, пункту 4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на  ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.
Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Застосувати до  ОСОБА_4 передбачені пунктами 1,5 ч.1 ст.91-1 КК України обмежувальні заходи строком на 3 (три) місяці, а саме:
1) заборонити перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства;
2) направлення для проходження програми для кривдників.
Організацію, виконання та проходження  ОСОБА_4 програми для кривдників покласти на Здовбицьку сільську раду Рівненського району Рівненської області.
Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст.91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.390-1 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили не обирати.
Документи кримінального провадження № 12026181130000150 залишити в матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1