Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________  Справа № 299/1374/26
Номер провадження 2/299/654/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
19.06.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересахх якого діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
Позивач мотивує позовні вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 травня 2015 року до 21 серпня 2025 року.
Від зазначеного шлюбу у колишнього подружжя народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з матір"ю. На утримання дитини позивач сплачує аліменти.
Під час перебування у шлюбі, а саме 29 серпня 2019 року, сторони купили житловий будинок з надвірними спорудами, згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №585.
Згідно з договором купівлі-продажу житловий, будинок з надвірними спорудами загальною площею 74,3 кв.м, житловою площею 39,1 кв.м розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га з кадастровим номером: 2121281800:08:002:0015, яка на сьогоднішній день не приватизована , що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру нерухомості. Придбано будинок згідно договору купівлі-продажу за 110 000\ сто десять тисяч\ гривень. До будинку відносяться надвірні споруди: літня кухня, два сараї, корівник, ворота металеві, огорожа металева і тротуар бетонний.
Право власності на будинок зареєстровано за відповідачем 18.03.2019 року підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Зазначене майно було придбане під час перебування сторін у шлюбі за загальні кошти подружжя.
Оскільки сторони добровільно не можуть здійснити поділ спільного майна позивач звернувся в суд за захистом своїх прав. 
Представник позивача подала заяву про розгляд справи у її та позивача відсутності. 
Відповідач повторно в судове засідання без поважних причин не з"явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Розгляд справи проведено відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. 
Суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 травня 2015 року до 21 серпня 2025 року, що підтверджується рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області (справа №299/3283/25) (а.с.13-15). 
Під час перебування у шлюбі, а саме 29 серпня 2019 року, сторони купили житловий будинок з надвірними спорудами згідно договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №585.
Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,25 га з кадастровим номером: 2121281800:08:002:0015, яка на сьогоднішній день не приватизована, що підтверджується Інформаційною довідкою з Реєстру нерухомості.
У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (ч. 1).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ч. 2).
Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. 
Відповідно до ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
За роз”ясненнями, які викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до ч.2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. 
Суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.
Відповідно до етапі 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної власності подружжя незалежно від того, на ім"я кого з подружжя воно набуте.Майно придбане у шлюбі презюмується спільною сумісною власністю подружжя.
Таким чином спірний житловий будинок є об`єктом спільної суміної власності подружжя та підлягає поділу у рівних частках..
Виходячи із встановлених судом обставин, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приймає рішення про часткове задоволення позовів сторін.
Керуючись ст.ст.141, 258, 259, 263, 264, 265, 266, 267, 268, 272, 273, 352, 354, 430, 431 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.
Визнати житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 74,3 кв.м, житловою площею 39,1 кв.м, об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканцем АДРЕСА_2 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 74,3 кв.м, житловою площею 39,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканкою АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами загальною площею 74,3 кв.м, житловою площею 39,1 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Апеляційного суду Закарпатської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Повний текст рішення складено 19.06.2026 року. 
Головуючий	  Трагнюк В. Р.