ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 914/2896/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І. В., Власова Ю. Л., 

за участю секретаря судового засідання Росущан К. О.,
представників учасників справи:
позивача - не з`явився,
відповідача - Марченко Х. А. (самопредставництво),
третьої особи - Порада С. В. (адвокат),

розглянув у відкритому судовому засіданні 
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем"
на рішення Господарського суду Львівської області від 23.09.2025 та
постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2026
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем"
до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Приватного підприємства "Євроімекс-Інвест"
про визнання частково недійсним та скасування рішення.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог
1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мішем" (далі - ТОВ "Мішем", позивач, скаржник) звернулося до суду з позовом до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення АМК, Комітет, відповідач) про визнання частково недійсним та скасування рішення адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.10.2024 № 63/129-р/к (далі - Рішення АМК) у справі № 63/1-01-44-2021 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", зокрема, в частині визнання ТОВ "Мішем" таким, що вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210) у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення на позивача штрафу у загальному розмірі 204 000,00 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неповним з`ясуванням відповідачем фактичних обставин справи. Висновки Відділення АМК не підтверджуються належними, допустимими доказами, а ґрунтуються лише на припущеннях і недостовірній інформації. Тобто на основі суб`єктивної оцінки фактів.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
2.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.09.2025 (суддя Яворський Б. І.), залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 09.09.2025 (колегія суддів: Зварич О. В., Кравчук Н. М., Панова І. Ю.) у справі № 914/2896/24 у задоволенні позову відмовлено.

2.2. Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний господарський суд, виходив з того, що під час прийняття оскаржуваного рішення відповідачем дотримані вимоги Закону № 2210, у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, досліджено наявні докази та належним чином проаналізовано відносини між ТОВ "Мішем" та Приватним підприємством "Євроімекс-Інвест" (під час участі в торгах), а відтак викладені в Рішенні АМК висновки про наявність правових підстав для кваліфікації поведінки позивача як антиконкурентних узгоджених дій відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, тобто є законними та обґрунтованими. При цьому позивачем під час судового розгляду не спростовано вказаних висновків.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги
3.1. У касаційній скарзі ТОВ "Мішем", із посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 23.09.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 у справі № 914/2896/24; ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
4.1. Доводи осіб, які подали касаційні скарги
4.1.1. Касаційна скарга ТОВ "Мішем" подана на підставі пункту1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

4.1.2. На обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України ТОВ "Мішем" зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції неправильно застосували положення:
- статей 5, 6, 41, 50, 59 Закону № 2210, без урахування правових висновків Верховного Суду щодо їх застосування, які викладені у постановах від 01.08.2019 у справі № 910/8425/18, від 27.03.2018 у справі № 910/8144/15-г, від 27.02.2018 у справі № 910/17389/16, від 24.04.2018 у справі № 917/1357/17 та від 21.11.2024 року у справі № 910/16639/21, від 15.08.2023 у справі № 910/5111/21 та від 25.03.2021 у справі № 910/1943/20;
- статті 86 ГПК України, без урахування правових висновків Верховного Суду щодо їх застосування, які викладені у постановах від 12.08.2025 у справі № 914/2182/24, від 05.03.2020 у справі № 924/552/19, від 11.06.2020 у справі № 910/10212/19, від 22.10.2019 у справі № 910/2988/18, від 07.11.2019 у справі № 914/1696/18, від 02.07.2020 у справі № 927/741/19, від 09.12.2021 у справі № 916/3366/20, від 14.06.2022 у справі № 910/1667/21 (судам першої та апеляційної інстанцій під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу, належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням у порядку частини другої статті 86 ГПК України).

4.1.3. За твердженням позивача, поза увагою судів залишились обставини, що відповідач у оскаржуваному Рішенні АМК неповно з`ясував обставини справи. Водночас суди не надали належної оцінки доводам та наявним у матеріалах справи доказам, які свідчать, що наявність господарських взаємовідносин між ТОВ "Мішем" та Приватним підприємством "Євроімекс-Інвест" (далі - ПП "Євроімекс-Інвест", третя особа) не має характеру пов`язаності в розумінні законодавства. Наведене, у свою чергу, свідчить про недоведеність відповідачем обставин щодо обміну інформацією, у тому числі й щодо спільної участі у торгах. 

4.1.4. Суди також не надали оцінки тому, що факт перебування позивача та третьої особи у господарських відносинах не є свідченням узгодженості дій між зазначеними особами у розумінні Закону № 2210. За сталими та послідовними висновками Верховного Суду наявність певних господарських правовідносин між двома юридичними особами не свідчить про відсутність між ними конкуренції та про безумовну єдність їх інтересів. Водночас наявність господарського договору між суб`єктами господарювання не може свідчити про сталість господарських відносин між такими особами. 

4.1.5. Скаржник наголошує на тому, що положення Закону № 2210 та Закону України "Про публічні закупівлі" не містять заборони суб`єктам господарювання, які беруть участь у процедурі закупівлі, мати господарські договірні відносини між собою та не пов`язують наявність таких стосунків із ознаками узгоджених антиконкурентних дій. Учасники торгів не були пов`язані між собою господарськими відносинами та інтересами щодо результатів торгів, оскільки, укладені до моменту оголошення торгів договори є звичайною господарською діяльністю кожного суб`єкта господарювання і не мають характеру пов`язаності в розумінні законодавства. 

4.1.6. Крім того суди не взяли до уваги, що наведеним обставинам вже надана оцінка у вирішенні справи № 914/2182/24 у якій Верховний Суд постановою від 12.08.2025 залишив без змін постанову Західного апеляційного господарського суду про задоволення вимог позивача та скасування Ршення АМК від 17.07.2024 № 63/61-р/к та погодився із висновками суду апеляційної інстанції про те, що наявність укладених між ТОВ "Мішем" та ПП "Євроімекс-Інвест" договорів купівлі-продажу від 13.04.2018 № 3, від 22.04.2019 № 22/04 та договору про надання послуг за від 25.03.2019 № 25/03/19 задовго до моменту оголошення про проведення торгів не може свідчити про доступ до інформації про господарську діяльність один одного, а також про сприяння в обміні інформацією, у тому числі, під час підготовки до участі в торгах.

4.1.7. Позивач зазначає, що судами не надано належної оцінки обставинам справи, що стосується електронного листування між позивачем та третьою особою. Зокрема, суди у відповідності до вимог статті 86 ГПК України не дослідили обставин електронного листування між учасниками торгів, яке велося учасниками виключно у межах власних господарських відносин (не пов`язаних із проведенням Торгів та задовго до їх початку, а також після проведення спірних Торгів), що у свою чергу, не може свідчити про узгодженість дій та відповідно, бути покладеним в основу кваліфікації інкримінованого позивачу порушення.

4.1.8. Суди також не надали належної оцінки тому, що висновки відповідача в частині наявності співпадінь в оформленні документів позивачем та третьою особою не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки наведені у Рішенні АМК документи мають суттєві відмінності. Крім того, суди не врахували, що співпадіння в оформленні та зовнішньому вигляді пропозицій торгів у конкретному випадку також не можуть свідчити про наявність антиконкурентних узгоджених дій, що призвели до спотворення результатів торгів, оскільки при проведенні торгів єдиним критерієм, який висувався до документації учасників, є її відповідність вимогам замовника, визначеним чинним законодавством України. Суди також не надали належної оцінки доводам позивача про те, що іншими учасниками торгів у складі тендерних пропозицій аналогічно подані довідки, які викладені у табличній формі. Наведене також свідчить про помилковість та недоведеність позиції відповідача щодо спільної підготовки своїх пропозицій та не було враховано судом. Висновки суду першої та апеляційної інстанції щодо подібності оформлення документів пропозицій, мають переважно ймовірний характер, оскільки ґрунтуються на припущеннях, а не на беззаперечно встановлених фактах.

4.1.9. Подання учасниками пропозицій конкурсних торгів в передостанній день строку (04.07.2019), обумовлено усталеною практикою переважної більшості суб`єктів господарювання щодо подачі документів в останній або передостанній день, що є логічним з точки зору бажання максимально утаємничити свою пропозицію. Суди не надали належної оцінки доводам позивача, що позиція органу щодо синхронності дій учасників, які, на його думку виразилася у поданні ТОВ "Мішем" та ПП "Євроімекс-Інвест" тендерних пропозицій в один день з невеликою різницею в часі, не може бути доказом вчинення учасниками антиконкурентних узгоджених дій, а означені обставини мають оцінюватися в сукупності з іншими встановленими Комітетом обставинами. 

4.1.10. Скаржник вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалені без повного, всебічного з`ясування дійсних обставин справи та без належного дослідження доказів у судовому засіданні. Судами попередніх інстанцій не надано належної оцінки наявним у справі доказам, що мають визначальне значення для спростування висновків АМК, фактично не досліджувалися, а рішення ґрунтуються на припущеннях та ймовірнісних висновках останнього замість беззаперечно встановлених фактів. За твердженням позивач, суди самоусунулися від виконання обов`язку щодо надання оцінки його доводам та фактично обмежилися формальним дублюванням позиції Відділення АМК замість здійснення належної перевірки рішення останнього на предмет його відповідності вимогам статті 59 Закону № 2210.

4.2. Доводи інших учасників справи 
4.2.1. Відділення АМК у відзиві на касаційну скаргу зазначає про те, що оскаржувані судові рішення ухвалені на підставі встановлених фактичних обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Просить оскаржувану постанову апеляційного господарського суду та рішення суду першої інстанції зі справи залишити без змін, а касаційні скарги - без задоволення.

4.2.2. ПП "Євроімекс-Інвест" у відзиві підтримує доводи касаційної скарги позивача та просить Суд касаційну скаргу задовольнити, оскаржувані судові рішення скасувати; ухвалити нове рішення про задоволення позовний вимог ТОВ "Мішем". Також у відзиві на касаційну скаргу ПП "Євроімекс-Інвест" зазначило, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді касаційної інстанції станом на день подання цього відзиву становить 10 000,00 грн, а докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані у строк, визначений ГПК України.

5. Клопотання учасників справи
5.1. До Верховного Суду 05.05.2026 надійшло клопотання представника ТОВ "Мішем" - адвоката Наконечного О. М. про відкладення (перенесення) розгляду справи з огляду на неможливість взяти участь у судовому засіданні.

5.2. У судовому засіданні 05.05.2026 Суд протокольною ухвалою відмовив у задоволенні зазначеного клопотання, враховуючи те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася Судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком учасників справи. ТОВ "Мішем" завчасно повідомлено про дату і час судового засідання у цій справі, не обмежене у можливості забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника або представництво інтересів позивача могло здійснюватися в порядку самопредставництва, зокрема й у режимі відеоконференції.

6. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6.1. За розпорядженням адміністративної колегії Відділення АМК від 25.03.2021 №63/49-рп/к розпочато розгляд справи №63/1-01-44-2021 про порушення ТОВ "Мішем" та ПП "Євроімекс-Інвест" законодавства про захист економічної конкуренції за ознаками порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, під час участі у процедурі закупівлі за номерами ідентифікаторів закупівель UA-2019-02-25-001700-c, UA-2019-06-19-000511-a, UA-2020-01-28-001654-a.

6.2. Адміністративною колегією Відділення АМК прийнято рішення № 63/129-р/к у справі № 63/1-01-44-2021 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафів", яким визнано, зокрема, що ТОВ "Мішем" та ПП "Євроімекс-Інвест", узгодивши свою поведінку під час участі:
- у торгах № 1 на закупівлю "Капітальний ремонт вул. Собранецької (від вул. Митної до Міжнародного пункту пропуску "Ужгород") в м. Ужгород" (ідентифікатор закупівлі UА-2019-02-25-001700-с);
- у торгах № 2 "Капітальний ремонт вул. Гагаріна в м. Ужгород" (ідентифікатор закупівлі UA-2019-06-19-000511-а);
- у торгах № 3 "Капітальний ремонт вул. Івана Анкудінова в м. Ужгород" (ідентифікатор закупівлі UA-2020-01-28-001654-а), вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 та пунктом 1 статті 50 Закону № 2210 у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

6.3. За вчинення вказаного порушення на позивача накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн за кожне порушення, разом - 204 000,00 грн.

6.4. У Рішенні АМК встановлено, що 14.03.2019, 08.07.2019 та 17.02.2020 за замовленням Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради проводилися відкриті торги за номерами ідентифікаторів закупівель (UА-2019-02-25-001700-с (далі - Торги № 1), UA-2019-06-19-000511-а (далі - Торги № 2) та UA-2020-01-28-001654-а (далі - Торги № 3). У торгах брали участь: ТОВ "Мішем", ПП "Євроімекс-Інвест", ТОВ "ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР" (Торги № 1); ТОВ "Мішем", ПП "Євроімекс-Інвест", ТОВ "ТЕХНО-БУД-ЦЕНТР", ТОВ "Будівельна компанія "Антрол" (Торги № 2); ТОВ "Мішем", ПП "Євроімекс-Інвест", ТОВ "СЕМ Білдінг", ТОВ "ШБУ-77" (Торги № 3).

6.5. Згідно з Рішенням АМК про антиконкурентні узгоджені дії учасників свідчать такі обставини:
- наявність господарських відносин та електронного листування (ТОВ "Мішем" використовувало електронну скриньку - mishem@ukr.net, а ПП "Євроімекс-Інвест" використовувало електронну скриньку - euroinvestbuh@ukr.net) у період до проведення торгів, під час та після їх проведення. Комітет встановив, що між учасниками за період 2018-2019 існували сталі господарські відносини, що свідчить про спільне здійснення ними господарської діяльності, тісну співпрацю, комунікацію, узгодженість дій (договір купівлі-продажу від 06.04.2018 № 06/04, договір купівлі-продажу від 13.04.2018 № 3, договір купівлі-продажу від 04.05.2018 № 04/05, договір про надання послуг від 25.03.2019 № 25/03/19, договір підряду від 26.11.2020 № 26/11/20). За висновками Комітету, зважаючи на періоди укладення договорів та періоди проведення торгів, Товариство та Підприємство перебували у сталих договірних відносинах у спірний період, що в сукупності з іншими встановленими у Рішенні № 63/129-р/к обставинами дає підстави для висновку про координацію дій між ТОВ "Мішем" та ПП "Євроімекс-Інвест" при підготовці та участі в торгах, і це виключає їх змагальність;
- синхронність дій учасників торгів у часі. Комітет встановив, що учасники у Торгах № 2 розмістили свої заявки на електронному майданчику та завантажили документи в один день та час з різницею в 1 хв. (04.07.2019 14:38 та 14:39). За висновками Комітету, погоджена поведінка під час підготовки та участі в торгах підтверджує взаємодію, узгодженість та синхронність дій у часі, що свідчить про координацію дій і не може вважатися випадковим збігом;
- подібність оформлення документів поданих учасниками під час Торгів 1-3, зокрема, документи мають такі спільні властивості - підкреслення тексту та оформлення відомостей про учасника у вигляді таблиць, виділення жирним накресленням інформації, що безпосередньо стосується учасника, довідки учасників оформлені подібно, що проглядається у виділенні напівжирним накреслення найменування замовника, найменування довідки, предмета закупівлі та місце підпису директора; виділено назву "інформаційна довідка" усіма великими літерами;
- кошторисні рахунки у Торгах № 1 сформовано учасниками за допомогою програмного комплексу АВК-5 однієї версії (3.3.3.1), яка стала доступною з 13.11.2018, при цьому згідно з інформацією наданою ТОВ "НВФ "АВК Созидатель" термін обслуговування ТОВ "Мішем" за договором закінчився 31.07.2018; щодо ПП "Євроімекс-Інвест", то останній одержував нові редакції (оновлення) АВК-5 до 31.01.2022. За висновком Комітету, наявність спільної версії кошторисного комплексу виключають можливість того, що запропоновані кошторисні розрахунки учасників, які були покладені в основу цінових пропозицій учасників, готувалися кожним з них окремо, без обміну інформацією між ними, що, у свою чергу свідчить про узгодженість їх поведінки під час підготовки документів, необхідних для участі у Торгах № 1;
- існування комунікації між учасниками до, під час та після проведення Торгів № 1-3;
- оформлення банківських гарантій в один день (11.03.2019 для Торгів № 1 та 12.02.2020 для Торгів № 3).

6.6. За висновками Комітету, наведені в Рішенні факти у своїй сукупності не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком об`єктивних чинників і, на переконання колегії суддів, дійсно свідчать про узгодження (координацію) обома учасниками торгів своєї поведінки при підготовці та участі в торгах.

7. Порядок та межі розгляду справи судом касаційної інстанції
7.1. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

7.2. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 ГПК України).

7.3. Склад судової колегії змінювався, що підтверджується Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, який наявний у матеріалах справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
8. Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій
8.1. Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав про визнання недійсним та скасування Рішення АМК.

8.2. Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.

8.3. Касаційне провадження у справі відкрито, зокрема, на підставі пункту 1 частини другої статті 28 ГПК України, за змістом якого підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

8.4. Самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначаються підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

8.5. Отже, відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України касаційний перегляд з указаних мотивів може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

8.6. Верховний Суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.03.2024 у справі № 191/4364/21, ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 902/1076/24, від 09.08.2024 у справі № 127/22428/21, постанов Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 11.11.2020 у справі № 753/11009/19, від 27.07.2021 у справі № 585/2836/16-ц, в яких означено, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору.

8.7. При цьому наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі не достатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є незастосування правових висновків, які мали бути застосовані у подібних правовідносинах у справі, в якій Верховних Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається.

8.8. Що ж до визначення подібних правовідносин за пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, то в силу приписів статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд звертається до пунктів 25, 26, 32 правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної постанові від 12.10.2021 у справі №233/2021/19.

8.9. За твердженням позивача, суди у вирішенні цього спору неправильно застосували положення статей 5, 6, 41, 50, 59 Закону № 2210, без урахування правових висновків Верховного Суду щодо їх застосування у постановах, які наведені у пункті 1.4.2. цієї постанови.

8.10. Стверджуючи про наявність підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували висновки, викладені у наведених ним постановах Верховного Суду, зокрема, під час розгляду справи не було з`ясовано всі обставини та докази, що мають значення для розгляду заявлених вимог, не досліджено зібрані у справі докази (листи та документи подані позивачем), обставини та докази на яких ґрунтуються висновки Відділення АМК нічим не підтверджуються і не ґрунтуються на жодному документі, наявному в матеріалах справи. 

8.11. Наголошуючи на обов`язку суду оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, позивач зазначає про неврахування судами численних висновків Верховного Суду в частині того, що з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності (статті 74, 76, 77, 78, 79, 86 ГПК України);

8.12. У вирішенні означених вище доводів касаційної скарги колегія суддів зазначає таке.

8.13. Предметом судового розгляду у цій справі є вимоги про визнання частково недійсним та скасування рішення, в частині визнання ТОВ "Мішем" таким, що вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210.

8.14. Позовні вимоги ТОВ "Мішем" обґрунтовані тим, що рішення Відділення АМК є незаконним та необґрунтованим. Позивач зазначає про обставини, які свідчать про неповноту та необ`єктивність антимонопольної справи, а фактично про упередженість відповідача щодо результатів її розгляду, висновки відповідача про начебто вчинення позивачем порушень антиконкурентного законодавства є безпідставними, неправомірними та такими, що ґрунтуються на припущеннях.

8.15. Предметом розгляду справи № 917/1357/17 було скасування рішення територіального відділення АМК, яким визнано, що позивач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210. Позовна заява мотивована тим, що рішення Відділення АМК ухвалене при неповному з`ясуванні обставин, вказаним рішенням не доведена антиконкурентна узгоджена поведінка позивача, не зазначені докази, які підтверджують негативний вплив на стан конкуренції на цьому ринку у вигляді настання певних негативних наслідків для інших суб`єктів господарювання.

8.16. Предметом розгляду справи № 910/8425/18 було визнання недійсними та скасування пунктів 1 та 2 Рішення АМК в частині, що стосується позивача, зокрема, в частині визнання вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210. Позовні вимоги мотивовано тим, що Рішення АМК підлягає визнанню недійсним та скасуванню з огляду на: недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнані встановленими, зокрема щодо наявності в діях позивача та третьої особи антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів; невідповідність висновків, викладених у Рішенні АМК обставинам справи; порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

8.17. Предметом розгляду справи № 910/8144/15-г було визнання недійсним рішення АМК, яким визнано, що позивач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210. Позовна заява мотивована посиланням на неповне з`ясування та недоведеність Відділенням обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими.

8.18. Предметом розгляду справи № 910/17389/16 було визнання недійсними та скасування пунктів 1, 2, 4 та 5 Рішення АМК в частині, що стосується позивача. Позовна заява мотивована тим, що Рішення АМК прийнято з порушенням норм чинного антиконкурентного законодавства, розгляд справи здійснено АМК упереджено та без наведення належних мотивів його прийняття, а також мотивів спростування чи неврахування поданих позивачем заперечень, за відсутності факту вчинення позивачем та іншим учасником антиконкурентних узгоджених дій.

8.19. Предметом розгляду справи № 910/16639/21 були вимоги про визнання недійсним та скасування Рішення АМК у частині, що стосується позивача, яким визнано, що позивач вчинив порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що Рішення АМК прийнято за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи; при недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; за невідповідності висновків, викладених у Рішенні АМК, обставинам справи.

8.20. Предметом розгляду справи № 910/5111/21 були вимоги про визнання недійсним Рішення АМК у частині, що стосується позивача 1. Справа Комітетом розпочата за ознаками вчинення позивачами порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів Торгів. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем при прийнятті рішення неповно з`ясовані та не доведені обставини, які мають значення для справи і які визнані встановленими, та неправильно застосовані норми матеріального права.

8.21. Предметом розгляду справи № 910/1943/20 також були вимоги про визнання недійсним Рішення АМК у частині, що стосується позивача, зокрема, в частині визнання вчинення позивачем порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що АМК не доведено належними та допустимими доказами тих обставин, які у своїй сукупності свідчать про наявність попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій) суб`єктів господарювання та спрямованість цих дій на усунення або недопущення конкуренції, чи спотворення результатів торгів.

8.22. З огляду на викладене вище, ця справа та справи № 910/1943/20, № 910/5111/21, № 910/16639/21, № 910/17389/16, № 910/8144/15-г, № 910/8425/18, № 917/1357/17 є схожими в частині, що стосується предмета позову (визнання недійсним/скасування рішення АМК у частині, що стосується позивача), за однаковим нормативно-правовим регулюванням кваліфікації та притягнення за правопорушення, а саме за пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону № 2210, що вказує на схожість спірних правовідносин в означених справах.

8.23. Узагальнено доводи скаржника зводяться до того, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки його аргументам і оскаржувані судові рішення свідчать про однобічність та неповноту з`ясування обставин справи.

8.24. У вирішенні доводів скаржника колегія суддів враховує, що Верховний Суд неодноразово та послідовно у такій категорії справ, як визнання недійсним / скасування рішень АМК, якими визнано дії учасників торгів антиконкурентними узгодженими діями, які стосуються спотворення результатів торгів, зазначав таке.

8.25. Специфіка означених спорів полягає у тому, що у кожному конкретному випадку судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справ з`ясовується питання наявності / відсутності підстав для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів АМК, якими в силу приписів частини першої статті 59 Закону № 2210, зокрема, є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

8.26. Водночас, відповідне з`ясування наявності / відсутності підстав для визнання недійсним чи скасування рішення АМК у силу приписів статті 59 Закону № 2210, дослідження та оцінка доказів, ухвалення судового рішення здійснюється господарськими судами у відповідності до приписів процесуального права.

8.27. Господарським судам першої та апеляційної інстанцій під час вирішення справ щодо визнання недійсними / скасування рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема за антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів і накладення штрафу, належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням у порядку частини другої статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності (див. постанови Верховного Суду від 12.08.2025 у справі № 914/2182/24, від 05.03.2020 у справі № 924/552/19, від 11.06.2020 у справі № 910/10212/19, від 22.10.2019 у справі № 910/2988/18, від 07.11.2019 у справі № 914/1696/18, від 02.07.2020 у справі № 927/741/19, від 09.12.2021 у справі № 916/3366/20, від 14.06.2022 у справі № 910/1667/21 на які посилається скаржник).

8.28. Верховний Суд наголошує, що кожна зі справ, предметом розгляду якої є оскарження Рішення органів АМК, відповідно до яких встановлено вчинення правопорушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів аукціонів / торгів / конкурсів / тендерів, має індивідуальний характер у контексті кількісно-якісної складової встановлених АМК обставин, які свідчать про узгодження поведінки учасниками аукціонів / торгів / конкурсів / тендерів, водночас, незважаючи на кількісно-якісну складову таких обставин, спільним для означеної категорії справ є оцінка доказів, вказаних АМК у рішенні, здійснена судами як окремо, так і сукупно, ураховуючи їх вірогідність, а саме таким чином, що поведінка учасників торгів могла б вважатися більш вірогідною для підтвердження їх узгоджених дій лише у тому випадку, коли вона повністю виключає можливість вірогідності у одночасному існуванні обставин, які, на думку учасників торгів (відповідачів антимонопольної справи), скасовують таке узгодження (див. постанову Верховного Суду від 12.08.2025 у справі № 914/2182/24 на необхідності врахування висновків у якій стверджує скаржник).

8.29. Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить, що відмовляючи у задоволенні вимог ТОВ "Мішем" суди виходили із того, що зазначені відповідачем у оскаржуваному Рішенні АМК обставини у своїй сукупності, підтверджують наявність можливості учасників обмінюватися інформацією та координувати свою діяльність. За висновками судів, зібрані в антимонопольній справі та досліджені Комітетом вказані факти в сукупності не можуть бути результатом випадкового збігу обставин чи наслідком дій об`єктивних чинників, а свідчать про узгодження (координацію), зокрема, ТОВ "Мішем" своєї поведінки при підготовці до участі в Торгах 1 -3 із ПП "Євроімекс-Інвест", що виключає змагальність досліджуваних у цій справі процедур закупівель.

8.30. Рішення АМК прийнято на підставі зібраних у справі доказів, із повним дослідженням наявних документів, з`ясуванням обставини, як підготовки, так і проведення Торгів 1-3. Водночас доводи позивача, наведені в позовній заяві, не спростовують висновків Комітету про вчинення учасниками Торгів 1-3 узгоджених дій, оскільки зводяться лише до спростування кожної із встановлених відповідачем ознак антиконкурентних дій окремо, без надання оцінки таким ознакам у сукупності. За наведеного, суди і дійшли висновків, що вказані позивачем доводи зводяться лише до незгоди з кваліфікацією Відділенням АМК, досліджених доказів та встановлених обставин, що не може бути підставою для скасування Рішення АМК.

8.31. Надаючи оцінку доводам касаційної скарги та ураховуючи висновки судів у оскаржуваних судових рішеннях колегія суддів враховує, що Верховний Суд неодноразово зазначав та наголошував, що в такій категорії справ (вчинення правопорушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів) позивачі (учасники торгів) мають, виходячи з підстав передбачених статтею 59 Закону № 2210, спростувати докази та факти, викладені у рішенні АМК, а не наявність самих висновків АМК.

8.32. Водночас, АМК у своїх висновках стосовно узгодженості дій за загальним правилом виходить не з одного факту чи доказу, що підтверджує узгодженість дій, а з сукупності фактів і обставин, які мають ґрунтуватися на належних та допустимих доказах, а не на припущеннях, які засновані на обставинах, які визнаються відповідачами антимонопольної справи й самі по собі не свідчать про їх домовленість. При цьому АМК у рішенні має встановити / довести не те що учасники торгів знайомі між собою, тощо, а те що цей факт, зокрема, надавав їм можливість обмінюватися інформацією та координувати свою діяльність.

8.33. Верховний Суд виходить також із того, що в силу положень частини першої статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

8.34. Питання про наявність / відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами, виходячи саме з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до приписів статті 86 ГПК України - які мають спростувати докази та факти, які покладені в основу оскаржуваного Рішення АМК саме щодо конкретного суб`єкта господарювання, а не шляхом переоцінки висновків АМК.

8.35. За приписами частини першої статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 5-1) чи є підстави для здійснення судового контролю, передбаченого частиною п`ятою статті 345-1 цього Кодексу; 6) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

8.36. Верховний Суд, виходячи із системного аналізу завдань органів АМК, кваліфікації за частиною четвертою статті 6 Закону № 2210 у сукупності зі статтею 86 ГПК України щодо стандарту доказування у цій категорії справ, зазначає про необхідність врахування судами у вирішенні цього спору застосованого Верховним Судом у низці справ (зокрема, у постановах від 07.12.2023 у справі № 910/16639/21, від 12.08.2025 у справі № 914/2182/24 на які посилається скаржник) та наголошує на тому, що сукупна оцінка доказів, вказаних АМК у рішенні, може вважатися більш вірогідною для підтвердження узгоджених дій саме позивачем лише у тому випадку, коли вона повністю виключає можливість вірогідності у одночасному існуванні обставин, які, на думку Комітету, підтверджують таке узгодження. З`ясування фактичних обставин справи, які входять до кола доказування, має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому, ураховуючи взаємозв`язок і вірогідність.

8.37. Верховний Суд виходить з того, що застосування приписів статті 86 ГПК України, як норми процесуального права, має загальний характер для усіх справ. Обов`язком суду при розгляді справи є саме дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності, безпосередності дослідження наявних у справі доказів. Тобто, з`ясування всіх юридично значущих обставин на підставі наданих і наявних у справі доказів з усіма притаманними їм (доказам) властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Саме чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

8.38. Зокрема, як встановили суди, на обґрунтування позовних вимог позивач покликається на неповне з`ясування Відділенням АМК фактичних обставин справи та зазначає, що його висновки ґрунтуються на припущеннях, є незаконними, а тому підлягають скасуванню, зокрема, з таких підстав:
- учасники торгів не були пов`язані між собою господарськими відносинами та інтересами щодо результатів торгів, оскільки, укладені до моменту оголошення торгів договори є звичайною господарською діяльністю кожного суб`єкта господарювання і не мають характеру пов`язаності в розумінні законодавства;
- електронне листування ніяким чином не стосувалося обміну інформацією та координацією дій у торгах, а пов`язане лише з виконанням господарських договорів;
- подібність оформлених документів учасників у торгах не свідчить про те, що учасники спільно готували свої тендерні пропозиції у торгах, така схожість обумовлена оформленням додатків до тендерної документації замовником;
- послідовність дій у часі під час подання документів та вхід у торги не свідчить про узгодженість дій, оскільки усі учасники подали свої пропозиції в останній визначений замовником день, що є усталеною практикою;
- на переконання позивача, перелічені обставини не можуть бути доказом вчинення учасниками антиконкурентних узгоджених дій, а мають оцінюватися в сукупності з іншими обставинами.

8.39. Зміст оскаржуваних судових рішень свідчить, що суди першої та апеляційної інстанції хоча і зазначили щодо врахування висновків, які викладені, в постановах Верховного Суду щодо оцінки доказів, однак надали поверхневу оцінку доводам позивача, а також обставинам і фактам встановленим відповідачем у оспорюваному Рішенні АМК.

8.40. Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди попередніх інстанцій не в повній мірі з`ясували наявність / відсутність підстав для визнання недійсним і скасування Рішення АМК у силу приписів статті 59 Закону № 2210 та не надали вмотивованої оцінки аргументам, які наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову.

8.41. Зокрема, суди не надавали оцінки доводам позивача про те, що: укладення сторонами наведених у Рішенні АМК договорів (від 06.04.2018 № 06/04, від 13.04.2018 № 3, від 04.05.2018 № 04/05 та від 25.03.2019 № 25/03/19) відбулося задовго до моменту оголошення про проведення Торгів, а також відсутність у положеннях Закону № 2210 та Закону України "Про публічні закупівлі" заборони суб`єктам господарювання, які беруть участь у процедурі закупівлі, мати господарські договірні відносини між собою, що у свою чергу, не може переконливо свідчити про доступ до інформації про господарську діяльність один одного, а також про сприяння в обміні інформацією, у тому числі, під час підготовки до участі в Торгах 1-3. 

8.42. Без оцінки судів залишилися також доводи ТОВ "Мішем" про те, що Відділення АМК не досліджувало вмісту електронних листів та не надавало в рішенні оцінки їх змісту, а відтак, дійшло передчасного висновку про обмін інформацією між позивачем та третьою особою та про наявність умов для координації дій між ними.

8.43. Оскаржувані судові рішення не містять також будь-якого обґрунтування відхилення доводів позивача про те, що висновки АМК в частині наявності співпадінь в оформленні документів взагалі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки мають суттєві відмінності. Як і не містять висновків щодо відхилення аргументів Товариства про те, що подання відповідачами в антимонопольній справі їх конкурсних пропозицій в останній день строку могло бути наслідком збігу, встановленого обмеженням в часовому періоді для надання пропозицій, та могло бути пов`язане з особливостями режиму роботи вказаних юридичних осіб.

8.44. Тобто судами не досліджені та не перевірені покладені в основу Рішення АМК висновки в аспекті того, чи є у цьому випадку встановлені обставини пов`язаності суб`єктів господарювання, які брали участь у торгах і наявність між ними господарських відносин та інші встановлені у Рішенні АМК обставини в сукупності підтвердженням тієї обставини, яка надавала їм можливість обмінюватися інформацією та координувати свою діяльність.

8.45. У вирішенні доводів касаційної скарги колегія суддів також враховує, що у провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/2182/24 за аналогічного складу учасників справи, як і у справі, що розглядається. Зокрема, у справі № 914/2182/24 предметом спору були вимоги ТОВ "Мішем" до Відділення АМК про визнання частково недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального Відділення АМК від 17.07.2024 № 63/61-р/к у справі №63/1-01-43-2021 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким визнано, що ТОВ "Мішем" та ПП "Євроімекс-Інвест", узгодивши свою поведінку під час участі в торгах № 1 на закупівлю "Капітальний ремонт вул. Антонівська у м. Ужгород" (ідентифікатор торгів UA-2019-05-24-001425-а) та торгах №2 "Капітальний ремонт вул. Львівська у м. Ужгород" (ідентифікатор торгів UA-2019-08-27-000317-b), вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 4 частини другої статті 6 і пунктом 1 статті 50 Закону № 2210.

8.46. Тобто справа № 914/2182/24 та справа, що розглядається є тотожними за суб`єктним складом учасників відносин, за об`єктом та предметом правового регулювання (визнання частково недійсним та скасування Рішення АМК щодо вчинення правопорушення, передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону № 2210, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів), умовами застосування правових норм, а також за фактичними обставинами спору. Зокрема, у означеній справі судами першої та апеляційної інстанції встановлено аналогічні (тотожні) фактичні обставини спору: спірні Торги № 1 проводилися 11.06.2019, а Торги № 2 проводилися 07.10.2019; в основу оскаржуваного Рішення АМК покладено висновки про те, що узгодженість дій ТОВ "Мішем" та ПП "Євроімекс-Інвест" під час участі у Торгах № 1-2 підтверджується наявністю господарських відносин у період до проведення аукціону, під час та після його проведення (між учасниками у період 2018-2019 існували сталі господарські відносини за договором купівлі-продажу від 13.04.2018 № 3, договором про надання послуг від 25.03.2019 № 25/03/19 та договором купівлі-продажу від 22.04.2019 № 22/04), що, на думку Комітету, свідчить про спільне здійснення ними господарської діяльності, тісну співпрацю, комунікацію, узгодженість дій; синхронність дій учасників у часі (учасники розмістили свої заявки на електронному майданчику та завантажили документи в один день та час (11.06.2019 - 08:32:51 та 09:10:49) і здійснили вхід на аукціон з різницею у часі в 1 хв, що, на думку Комітету, свідчить про координацію дій і не може вважатись випадковим збігом; подібність оформлення документів (підкреслення тексту та оформлення пропозицій у вигляді таблиць, довідки учасників оформлені подібно, що проглядається у назві їх колонок, зазначенні ідентифікаційних кодів, стовпчиків та написанні форми власності суб`єкта господарювання), що, на думку Комітету, свідчить про координацію дій між учасниками.

8.47. У справі № 914/2182/24 суд апеляційної інстанції здійснивши оцінку наведених Відділенням АМК в Рішенні АМК доказів і обставин та здійснених на їх підставі висновків, дослідивши сукупність наведених сторонами позицій та доказів, виходячи зі стандарту вірогідності доказів, дійшов висновку, що Відділенням АМК не доведено обставин, які мають значення для справи, а встановлені ним факти у своїй сукупності не доводять наявності в діях ТОВ "Мішем" та ПП "Євроімекс-Інвест" обставин щодо усунення конкуренції під час проведення торгів та узгодження їх поведінки чи наміру такого узгодження під час підготовки тендерних пропозицій, а прийняте Відділенням АМК рішення за неповного з`ясування обставин справи та недоведеності, відтак є незаконним.

8.48. Верховний Суд у постанові від 12.08.2025 у справі № 914/2182/24 підтримав висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Мішем" та скасування оскаржуваного Рішення Відділення АМК. 

8.49. Колегія суддів надаючи оцінку доводам касаційної скарги та наведеному судами обґрунтуванню оскаржуваних судових рішень також враховує, що позивач у суді першої та апеляційної інстанції послідовно наголошував на необхідності наданню оцінки судами обставинам та фактам встановленим у судових рішеннях зі справи № 914/2182/24. Зокрема, щодо впливу наявності між ТОВ "Мішем" ПП "Євроімекс-Інвест" у період 2018-2019 років сталих господарських відносин (договір купівлі-продажу від 13.04.2018 № 3, договір про надання послуг від 25.03.2019 № 25/03/19 та договір купівлі-продажу від 22.04.2019 № 22/04) та відповідно можливого впливу цього факту на усунення конкуренції під час проведення торгів та узгодження їх поведінки чи наміру такого узгодження під час підготовки тендерних пропозицій; щодо подібності оформлення документів та синхронності їх дій у часі під час завантаження тендерних пропозицій.

8.50. Однак, зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди в порушення вимог положень ГПК України, зокрема, вимог щодо законності і обґрунтованості судового рішення та питань, які підлягають вирішенню судом під час ухвалення рішення, а також вимог щодо змісту судового рішення не містять дослідження та оцінки наведених вище обставин про які вказував позивач, що свідчить про порушення судами положень статей 73, 76 - 79 та пунктів 3, 4, 5 частини четвертої статті 238 ГПК України.

8.51. Верховний Суд наголошує, що згідно з приписами пункту 5 частини четвертої статті 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначаються, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

8.52. Однак суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права (зокрема, статей 86, 236, 237 та 269 ГПК України), що мало своїм наслідком неповне з`ясування обставин цієї справи, ураховуючи предмет і підстави позову та доводи позивача.

8.53. При цьому суд касаційної інстанції згідно з частиною другою статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8.54. З огляду на викладене, доводи касаційної скарги щодо порушення норм процесуального права (стаття 86 ГПК України) без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах Верховного Суд, які на ведені у пункті 4.1.2. цієї постанови знайшли своє підтвердження.

8.55. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, отримала своє підтвердження після відкриття касаційного провадження.

8.56. Верховний Суд бере до уваги та вважає неприйнятними доводи, викладені у відзиві відповідача на касаційну скаргу з огляду на вказані вище висновки Верховного Суду, наведені у цій постанові.

8.57. З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
9.1. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

9.2. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

9.3. Ураховуючи, що суд першої інстанції допустив порушення норм права, які не усунуті судом апеляційної інстанції, то за таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу позивача задовольнити частково, оскаржувані судові рішення у справі скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

9.4. Під час нового розгляду суду слід звернути увагу на викладене у розділі 8 цієї постанови, надати належну правову кваліфікацію спірним правовідносинам, перевірити доводи та докази, а також вагомі (визначальні) аргументи сторін у справі, дати їм належну правову оцінку, і, в залежності від встановленого, вирішити спір відповідно до закону.

10. Судові витрати
10.1. Розподіл судових витрат відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 ГПК України не здійснюється, адже Суд не змінює та не ухвалює нового рішення, а скасовує оскаржувані судові рішення та передає справу на новий розгляд до суду першої інстанції, тому за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання, зокрема, щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мішем" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 23.09.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 у справі № 914/2896/24 скасувати.

Справу № 914/2896/24 передати на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя Ю. Власов