Номер провадження 2/201/2797/2026
ЄУН 201/2022/26

Соборний районний суд міста Дніпра

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

заочне

20.05.2026 року           м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра 
у складі головуючого судді Давидовської Т.В., 
за участю секретаря судового засідання Овчаренка Д.Є.,
представника позивача – Андрієнко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні 
в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу
за позовною заявою  ОСОБА_1 
до відповідача - Державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ПО ПРОЕКТУВАННЮ МЕТАЛУРГІЙНИХ ЗАВОДІВ»,
про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі,
установив:
I. Стислий виклад позиції учасників справи 
1. ОСОБА_1 (далі – Позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ПО ПРОЕКТУВАННЮ МЕТАЛУРГІЙНИХ ЗАВОДІВ»(далі – Відповідач) про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі, відповідно до якої просить суд стягнути із Державного підприємства «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» (ЄДРПОУ 00188311) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість із невиплаченої заробітної плати – 33 027,59 (тридцять три тисячі двадцять сім гривень п`ятдесят дев`ять копійок) грн, а також стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 18.11.2025 року по 13.02.2026 року у сумі 34 993,14 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто три тисячі гривень чотирнадцять копійок) грн.
Як на підставу своїх вимог Позивач посилався на ті обставини, що16.10.2020 року Позивач була прийнята до Державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ПО ПРОЕКТУВАННЮ МЕТАЛУРГІЙНИХ ЗАВОДІВ» на посаду провідного інженера електротехнічного відділу. Наказом № 18/11-02/к від 19.11.2025 року Позивачка була звільнена з займаної посади за власним бажанням відповідно до ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі- КЗпП України). Станом на день звільнення Відповідач не здійснив із Позивачем повного та остаточного розрахунку, чим грубо порушив вимоги чинного трудового законодавства України. Зокрема, Позивачу не було виплачено належну йому заробітну плату за фактично відпрацьований час у період з жовтня 2024 року по листопад 2025 року включно, тобто до дня звільнення. Водночас у розпорядженні Позивача наявний розрахунковий лист, відповідно до якого станом на день звернення до суду заборгованість по заробітній платі за листопад 2025 року становить 33 027,59 грн, що підлягає виплаті. середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні становить 34 993,14 грн (402,22 грн * 87 днів) та підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача.

II. Процесуальні дії у справі
2.Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 17.02.2026 року позовну заяву залишено без руху. 
3.25.02.2026 року від позивача до суду надійшла заява усунення недоліків.
4.Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 02.03.2026 року відкрито провадження у справі. Судовий розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначене судове засідання.
5.У судовому засіданні 19.03.2026 року, 07.04.2026 року та 05.05.2026 року постановлена ухвала про відкладення судового засідання.
6.У судовому засіданні 14.05.2026 року суд постановив проводити заочний розгляд справи.

III. Заяви, клопотання
7.Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
8.Відповідач у судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо повідомлення Відповідача про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Клопотань та заяв до суду не надходило.

IV. Установлені судом фактичні обставини
9.16.10.2020 року Позивач була прийнята до Державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ПО ПРОЕКТУВАННЮ МЕТАЛУРГІЙНИХ ЗАВОДІВ» на посаду провідного інженера електротехнічного відділу. 
10.Наказом № 18/11-02/к від 19.11.2025 року Позивачка була звільнена з займаної посади за власним бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_2 .
11.Позивач зазначає, що відповідач в порушення вимог законодавства не виплатив належну йому заробітну плату за фактично відпрацьований час у період з жовтня 2024 року по листопад 2025 року.
12.З наданих до суду розрахункових листів вбачається, що за жовтень 2024 року, листопад 2024, грудень 2024 року, січень 2025 року, березень 2025 року, квітень 2025 року, травень 2025 року, червень 2025 року, липень 2025 року, серпень 2025 року, вересень 2025 року, жовтень 2025 року, листопад 2025 року, Позивачу належить до виплати на кінець листопада 2025 року 33 027,59 грн.
13.Відповідно до Витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Форма ОК-5 Відповідач не проводив розрахунків з ОСОБА_1 ,щодо відомостей стосовно нарахування пенсійного стажу та сплати податків жовтня 2024 року по листопад 2025 року у відповідній графі про зарахування стоїть значення «НІ». 

V. Оцінка суду
14.Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
15.Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
16.Частиною 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
17.В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
18.Згідно ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
19.Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР№ 2148-VIIIвід 19.10.1973 року, держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці.
20.Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
21.Відповідно до ч. 1 ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
22.Положенням ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
23.Частиною 5 ст. 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
24.Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
25.Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього кодексу.
26.Частиною першою ст. 116 КЗпП України встановлені строк розрахунку при звільненні, а саме: при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
27.Згідно ст. 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати.
28.Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
29.Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.
30.Судом встановлено, що працівникові при звільненні не було виплачено належну заробітну плату, сума якої станом на час розгляду справи становить 33 027,59 грн. Такими діями Відповідача порушено вимоги ст. 116 КЗпП України.
31.Як зазначено вище, № 18/11-02/к від 19.11.2025 року Позивача звільнено за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.
32.Обов`язок із виплати заборгованості із заробітної плати покладається на роботодавця незалежно від прохання працівника про вказану виплату.
33.Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності
34.На час розгляду справи Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів, щодо належного виконання зобов`язань з виплати заробітної плати Позивачу, спростування суми заборгованості чи будь-яких інших заперечень щодо задоволення позову. Надані Позивачем докази підтверджують наявність заборгованості з виплати заробітної плати при її звільненні.
35.За приписами ч. 1 ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
36.Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
37.Відповідно до п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата.
38.Відповідно до пункту 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
39.Згідно з пунктом 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
40.При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.
41.У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим або другим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
42.Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.
43.Таким чином, слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні з використанням даних про середній заробіток позивача, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата.
44.Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 21.01.2015 року у справі № 6-195цс14.
45.Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.03.2020 року у справі № 569/6583/16-ц виклав правовий висновок, згідно з яким закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку виникають передбачені ст. 117 КЗпП України правові підстави для застосування матеріальної відповідальності.
46.Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи.
47.Розрахунок періоду стягнення середнього заробітку з 19.11.2025 року по 13.02.2026 року за 87 календарних днів складає 34 993,14 грн.
48.Враховуючи, що заробітну плату Позивачу мали виплатити при звільненні, однак цього зроблено не було, то суд вважає, що є підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на підставі ст. 117 КЗпП України, відтак у цій частині суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, виходячи із розрахунків здійснених судом, шляхом стягнення із Відповідача на користь Позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 34 993,14 грн.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами
49.Зважаючи на викладене, на підставі положень ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 064,96 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 12, 13, 76, 81, 141, 258-268, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
1.Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «УКРАЇНСЬКИЙ ІНСТИТУТ ПО ПРОЕКТУВАННЮ МЕТАЛУРГІЙНИХ ЗАВОДІВ» про стягнення заборгованості по невиплачені заробітній платізадовольнити повністю. 
2.Стягнутиз Державного підприємства «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» (ЄДРПОУ 00188311) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість із невиплаченої заробітної плати – 33 027,59 (тридцять три тисячі двадцять сім гривень п`ятдесят дев`ять копійок) грн.
3.Стягнути з Державного підприємства «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» (ЄДРПОУ 00188311) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 18 листопада 2025 року по 13 лютого 2026 року у сумі 34 993,14 (тридцять чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто три тисячі гривень чотирнадцять копійок) грн. 
4.Стягнути з Державного підприємства «Український інститут по проектуванню металургійних заводів» (ЄДРПОУ 00188311) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірів сумі 1 064,96 (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок) грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з рішенням суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Повний текст рішення складено 25.05.2026 року. 

Суддя         Т.В. Давидовська