Справа № 464/605/26
пр.№ 2/464/1324/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.05.2026 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Жили В.С.,
за участі: секретаря судового засідання - Леонової А.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

встановив:

Акціонерне товариство «Ідея Банк» (далі - АТ «Ідея Банк») звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останнього суму заборгованості за кредитним договором від 25.09.2023 № С-001-215302-23-980 в розмірі 76 373,91 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач покликався на те, що з метою надання послуг клієнтам, АТ «Ідея Банк» використовує інформаційно-комунікаційну систему - мобільний додаток «O.Bank 2.0» - програмне забезпечення, призначене для роботи на смартфонах, планшетах та інших мобільних електронних пристроях, за допомогою якого користувач ініціює, а банк виконує банківські операції, визначені правилами надання послуг в системі дистанційного обслуговування «Idea Online» в АТ «Ідея Банк». Так, 25.09.2023, після проведення ідентифікації та верифікації клієнта, відповідно до законодавства України, між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1823310 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналогу власноручного підпису та відтиску печатки банку. Вказаний договір було підписано ОСОБА_1 шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток «O.Bank 2.0». 
На підставі вищенаведеного, 25.09.2023 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки № С-001-215302-23-980, за умовами якої АТ «Ідея Банк» надає ОСОБА_1 кредит на споживчі цілі у вигляді відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку та, на умовах повернення, строковості та платності, здійснює платежі ОСОБА_1 з відповідного рахунку за рахунок кредиту на суму, що перевищує залишок власних коштів ОСОБА_1 на рахунку. Банк повністю виконав взяті на себе зобов`язання за укладеним договором, встановивши ОСОБА_1 кредитний ліміт у розмірі 30 000 грн. Натомість, відповідач ОСОБА_1 не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, та інші платежі за кредитним договором, у зв`язку з чим в останнього утворилась заборгованість, що станом на 07.01.2026 становить 76 373,91 грн. та складається із заборгованості за простроченим боргом у розмірі 29 998,20 грн. та заборгованості за простроченими процентами у розмірі 46 375,71 грн., що на переконання позивача підлягає стягненню з відповідача на користь АТ «Ідея Банк».
Враховуючи малозначність справи, ухвалою судді від 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Позивач АТ «Ідея Банк», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання 28.05.2026 не забезпечив явку свого представника. Водночас, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутності представника АТ «Ідея Банк» та не заперечив щодо проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 28.05.2026 повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засіданн я шляхом скерування судових повісток про виклик до суду засобами поштового зв`язку рекомендованими поштовими відправленнями на адресу його останнього відомого зареєстрованого місця проживання, а також не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.
Крім того, судом було опубліковано оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача у судове засідання, як це передбачено статтями 128-129 ЦПК України.
Так, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, в разі коли фактичне місце проживання особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її заявленому місцю проживання, і дана особа своєчасно не довела про це до відома суду, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю фізичну особу.
Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації щодо місця проживання особи, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм зареєстрованим місцем проживанням покладається саме на фізичну особу.
З огляду на викладене, враховуючи те, що судом відкладався розгляд справи, однак в судове засідання відповідач повторно не з`явився, доказів поважності причин неявки в судове засідання суду не надано, суд дійшов висновку про можливість проведення заочного розгляду справи за відсутності сторін, з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог статей 280 - 283 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою усіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 25.09.2023 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено договір № 1823310 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску банку, за умовами якого клієнт надає згоду на використання власного номеру телефону зазначеного в цьому договорі ( НОМЕР_1 ) як фінансового номеру телефону для отримання SMS-повідомлень, що містять ОТР-пароль, з метою подальшого підписання електронним підписом договорів про отримання банківських послуг у вигляді електронного документа та підтверджує, що вказаний номер телефону належить виключно ОСОБА_1 , а відтак накладений електронний підпис однозначно пов`язаний з ним, і не пов`язаний з жодною іншою особою та прирівнюється до власноручного підпису і створює для клієнта юридичні наслідки.
Так, за допомогою ОТР-пароля 7652, направленого АТ «Ідея Банк» 25.09.2023 о 12:10 год. на фінансовий номер телефону НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з реєстру відправлених СМС-повідомлень, між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 25.09.2023 було укладено угоду про відкриття кредитної лінії, обслуговування кредитної картки № С-001-215302-23-980.
Відповідно до п. 2 кредитного договору, клієнт надає заяву про відкриття банківського поточного рахунку для власних потреб у гривні на своє ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ідея Банк» в рамках продукту «O CARD ID» із оформленням до рахунку електронного платіжного засобу у вигляді банківської платіжної картки із підключенням до сервісу «SMS-Банкінг», а банк відкриває клієнту в рамках банківського продукту «O CARD ID» банківський поточний рахунок № НОМЕР_2 .
Банк надає клієнту кредит на споживчі цілі у вигляді відновлюваної кредитної лінії до рахунку та здійснює платежі клієнта з рахунку за рахунок кредиту на суму, що перевищує залишок власних коштів клієнта на рахунку, на умовах повернення, строковості та платності (п. 3 кредитного договору).
Максимальний розмір кредитної лінії становить 200 000 грн. зі строком дії 12 місяців з автоматичною пролонгацією за умови виконання клієнтом умов угоди та/або за відсутності заперечень з боку сторін щодо пролонгації, як це встановлено п. 3.1 договору.
Пунктом 3.2 кредитного договору передбачено, що розмір кредитної лінії на дату укладення угоди становить 30 000 грн. та може бути змінений до максимального розміру (200 000 грн.) за ініціативою банку або клієнта. 
Згідно з п. 3.3 кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 70,8% річних (протягом пільгового періоду 0,01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення операцій безготівкової оплати за допомогою банківської платіжної картки в торговельно-сервісній мережі та Інтернеті), яка є фіксованою протягом усього строку дії угоди та може бути зміненою за умови погодження сторонами в порядку визначеному угодою. 
Банк має право вимагати дострокового повернення клієнтом кредиту в повному обсязі у випадку затримання клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Сторони домовились, що виникнення зобов`язання клієнта достроково повернути банку всю заборгованість тягне за собою виконання всіх передбачених угодою платіжних зобов`язань клієнта у строк, що зазначений у відповідній вимозі банку, що надсилається клієнту (п. 11 кредитного договору).
Як доказ відкриття відповідачу кредитної лінії та підтвердження існування заборгованості за кредитним договором, позивач до позовної заяви долучив виписку по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_2 за період з 30.12.2022 по 07.01.2026, з якої вбачається встановлення 25.09.2023 кредитного ліміту у розмірі 30 000 грн. та активне користування ОСОБА_1 означеними грошовими коштами. 
Відповідно до вищезазначеної виписки по рахунку та довідки розрахунку, сформованої позивачем, станом на 07.01.2026 загальна заборгованість за кредитним договором № С-001-215302-23-980 від 25.09.2023 становить 76 373,91 грн., що складається із заборгованості за простроченим боргом у розмірі 29 998,20 грн. та заборгованості за простроченими процентами у розмірі 46 375,71 грн.
У матеріалах справи також наявна копія вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань від 02.12.2025 № 12.4.2/С-001-215302-23-980, відповідно до якої АТ «Ідея Банк» вимагає терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня надіслання цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та інші передбачені умовами договору платежі. Таку вимогу було направлено на зареєстровану адресу проживання відповідача.
Надаючи оцінку зазначеним обставинам суд відзначає наступне.
Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтями 626, 629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи зміст викладених норм, вбачається, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно з ст. 3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.ч. 4, 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Положеннями ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З досліджених судом доказів встановлено, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору та такий договір було підписано відповідачем у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису ОТР-паролем.
У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок про те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У постановах Верховного Суду від 06.05.2020 у справі № 372/223/17, від 15.01.2025 №753/16762/15-ц міститься правовий висновок про те, що факт отримання кредиту може бути доведено не лише заявою про видачу готівки, а й сукупністю інших доказів, зокрема: кредитним договором, меморіальними ордерами на видачу коштів, виписками про рух коштів по рахунку, заявами на переказ готівки, тощо.
У постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Отже, надана позивачем виписка про рух коштів по рахунку підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також розміру заборгованості за кредитом. 
Водночас, наданий позивачем розрахунок заборгованості та виписка про рух коштів, згідно з яким загальний залишок заборгованості ОСОБА_1 за наданим кредитом становить 76 373,91 грн., містять детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом.
Вказана заборгованість відповідачем не погашена та в порядку, встановленому процесуальним законом, не спростована, підстав сумніватися в обґрунтованості таких розрахунків судом не встановлено.
Саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача (позиція Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21).
Враховуючи те, що відповідач отримав кредитні кошти та користувався ними, належних та допустимих доказів на підтвердження їх повернення, всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, останній не надав, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 25.09.2023 № С-001-215302-23-980 в розмірі 76 373,91 грн.
Окрім цього, з врахуванням вимог частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 328 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Таким чином, датою ухвалення рішення у справі є дата складення повного судового рішення, а саме 29.05.2026
Керуючись статтями 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором № С-001-215302-23-980 від 25.09.2023 в розмірі 76 373 (сімдесят шість тисяч триста сімдесят три) гривні 91 (дев`яносто одна) копійка.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтями 273, 289 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне судове рішення складено 29.05.2026.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: Акціонерне товариство «Ідея Банк», код ЄДРПОУ 19390819, юридична адреса: м. Львів, вул. Валова, буд. 11;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя         Володимир ЖИЛА