Справа № 212/2908/26
2/212/3583/26 
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В.; за участі секретаря судового засідання Терещук М.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, 
встановив таке.
До суду звернувся представник позивачки ОСОБА_3 . Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В усі судові засідання сторони та/або їх представники не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином. Представник позивачки подав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечили проти заочного розгляду справи.
Оскільки всі учасники справи не з`явилися, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
На підставі ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України наявні підстави для винесення судом заочного рішення. 
Позиції сторін.
Позивач заявила про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 04.09.2025 року.
Позов обґрунтовано таким. 31.03.2018 року сторони уклали шлюб. Від шлюбу вони мають спільну малолітню дитину – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
24.06.2024 року рішенням Дружківського міського суду Донецької області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач не бере участі у вихованні доньки та не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоч і має таку можливість. Досягти домовленості щодо добровільного надання допомоги на утримання дитини сторонам не вдалося, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. 
Щодо стягнення аліментів за минулий час, зазначено таке. 04.09.2025 року ОСОБА_1 зверталась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2025 року відмовлено у видачі судового наказу, оскільки заяву подано з порушенням правил підсудності. Тоді позивачка звернулася до Покровського районного суду міста Кривого Рогу із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з відповідача. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 10.11.2025 року зазначену заяву передано за підсудністю на розгляд Дарницького районного суду міста Києва. 06.02.2026 року ухвалою Дарницького районного суду міста Києва було відмовлено у видачі судового наказу, оскільки на запит суду Міністерство соціальної політики повідомило, що адреса фактичного місця проживання боржника: АДРЕСА_1 , проте номер квартири у багатоквартирному будинку не зазначений. Так, позивачка не є фахівчинею у сфері права, у зв`язку з чим стикалась з відмовами у видачі судового наказу, але фактично з вересня намагається стягнути аліменти з відповідача, який в добровільному порядку допомоги не надає, від спілкування із позивачем ухиляється, як і від сплати аліментів. З урахуванням викладеного, позивачка вважає за доцільне стягнути аліменти за минулий період з моменту першого звернення до суду, а саме, починаючи з 04.09.2025 року.
Відповідач своїм правом на подання відзиву тощо, участі у розгляді справи не скористався; повідомлявся судом про розгляд справи належним чином.
Матеріали, досліджені судом (докази, надані позивачем). Фактичні обставини, встановлені судом. Зміст спірних правовідносин. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Суд встановив, що шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 24.04.2024 (а. с. 17-18).
Малолітня ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 є рідною донькою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 15).
04.09.2025 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки (а. с. 19-20). Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2025 року заявниці відмовлено у видачі судового наказу у зв`язку з порушенням правил підсудності (а. с. 21-22).
В матеріалах справи наявна ухвала Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 10.11.2025 року про передачу заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 на розгляд Дарницького районного суду міста Києва (а. с. 23-27).
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 06.02.2026 року у видачі судового наказу відмовлено на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України (отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника) (а. с. 28-29).
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У цій справі суд керується принципом забезпечення найкращих інтересів дитини, що має під собою обов`язок, серед інших, державних органів вчиняти дії та приймати рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.
Відповідач не скористався своїм правом на участь у розгляді справи: відзив на позов тощо суду не надав, в призначені судові засідання не з`явився. Отже, проти позову не заперечив, обставин, які унеможливлюють надання ним матеріальної допомоги своїй дитині – не навів, доказів щодо існування таких обставин не надав.
Щодо стягнення аліментів за минулий період суд зазначає таке. 
За приписами ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу – із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Суду надані докази того, що позивачка раніше зверталася до суду з метою примусового стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, що не призводило до позитивного результату. Однак ключовим моментом для вирішення даного питання є саме ухилення боржником від сплати аліментів. Позивачка зверталась до суду із заявами про видачу судового наказу, суд неодноразово відмовляв у видачі судового наказу з тих чи інших підстав. Однак підстави для відмови у видачі судового наказу не залежали від волевиявлення відповідача. Суду не надано доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від сплати аліментів на утримання дитини. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів за період до звернення до суду з позовом у цій справі.
Виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову (03.03.2026 року) та до досягнення дитиною повноліття. 
Оскільки рішення ухвалюється на користь позивачки, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 1 211,20 грн слід стягнути з відповідача.
На підставі зазначеного, керуючись статтями 182, 199 , 200 СК України, статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263, 264, 265, 279, 430 ЦПК України, суд 
ухвалив таке.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 березня 2026 року та до досягнення дитиною ОСОБА_7 повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 331,20 гривень. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано безпосередньо до Покровського районного суду міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 . 

Суддя: М. В. Швець