ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2026 р. 	Справа № 520/14446/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2025, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 29.10.25 у справі № 520/14446/25
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Харківській області   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому, з урахуванням уточнень, просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 31.01.2025 року №46 про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності, Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України поновити Фізичній особі – підприємцю ОСОБА_1 ліцензію на роздрібну торгівлю алкоголем (пивом) реєстраційний №20300312202400376 від 08.05.2024.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 у справі № 520/14446/25 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України №46 від 31.01.2025 року про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що до ГУ ДПС заява про внесення чергового платежу за ліцензію від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не надходила, у зв`язку з чим згідно з п. 7 ч. 2 ст. 46 ЗУ № 3817-ІХ Рішенням від 31.01.2025 № 46 дію ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) реєстраційний номер 20300312202400376, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , ПИВНИЙ БАР, 65 М2, було припинено. Вказує, що абзацом 14 ст. 15 Закону № 481/95-ВР (у редакції, чинній на дату прийняття оскаржуваного рішення) встановлено, що плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами справляється щоквартально рівними частками і зараховується до місцевих бюджетів згідно з чинним законодавством. Отже, співробітники контролюючого органу під час проведення перевірки позивача діяли у порядку та спосіб встановлений Конституцією та законами України, а рішення ГУ ДПС від 31.01.2025 № 46 є законним, обґрунтованим та скасуванню не підлягає.
За результатами апеляційного розгляду просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке. 
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивачем 08.05.2024 було отримано ліцензію на роздрібну торгівлю алкоголем (пивом) реєстраційний №20300312202400376. 
Згідно з указаної ліцензії сплачено платіж за ліцензію за період з 16.05.2024 по 16.11.2024.
Головне управління ДПС у Харківській області листом №30343/6/20-40-09-04-13 від 27.05.2025 на звернення позивача повідомило, що надає витяг з розпорядження від 31.01.2025 №46 щодо припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом), реєстраційний номер 20300312202400376, відповідно до п. 7 ч. 2 от. 46 Закону України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», у зв`язку з несплатою чергового платежу, за ліцензію.
До вищевказаного листа додано Рішення від 31.01.2025 року №46 про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закон України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» припинити дії ліцензій суб`єктам господарювання на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, сидром та перрі (без додавання спирту), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію згідно з додатком.
Позивач, уважаючи протиправним оскаржуване рішення, звернулась до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з протиправності прийнятого рішення Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України №46 від 31.01.2025.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, з огляду на таке.
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Підпунктами 191.1.14, 191.1.16, 191.1.17 пунктом 191.1 статті 191 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 193 цього Кодексу:
здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;
здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального;
проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18 червня 2024 року № 3817-IX (далі по тексту – Закон № 3817-IX) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України.
Згідно з положеннями статті 15 Закону № 481/95-ВР (втратив чинність 01.01.2025) плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), становить 8000 гривень на кожний окремий, зазначений в ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі; на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі - 2000 гривень, а на території сіл і селищ, за винятком тих, що знаходяться у межах території міст, - 500 гривень на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту), на кожний окремий, зазначений у ліцензії електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій), що знаходиться у місці торгівлі, і 250 гривень - на роздрібну торгівлю тютюновими виробами на кожне місце торгівлі. 
Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, справляється щоквартально рівними частками і зараховується до місцевих бюджетів згідно з чинним законодавством.
Згідно з ч.4 ст.52 Закону № 3817-ІХ (чинний з 27.07.2024) ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, надаються безстроково, а плата за них справляється щоквартально рівними частинами.
Відповідно до ч.1 ст.54 Закону № 3817-ІХ (чинний з 27.07.2024) суб`єкт господарювання зобов`язаний забезпечити сплату чергової річної плати або щоквартальної частини річної плати за надану ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності до початку кожного наступного річного (квартального) періоду та повідомити відповідний орган ліцензування про внесення чергового платежу за ліцензію в паперовій або в електронній формі у порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України, із зазначенням коду класифікації доходів бюджету, суми внесеного платежу, номера і дати платіжної інструкції, що підтверджує внесення річної плати або щоквартальної частини річної плати за відповідну ліцензію.
Тобто суб`єкт господарювання зобов`язаний забезпечити сплату щоквартальної частини річної плати за надану ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності до початку кожного наступного річного (квартального) періоду.
Згідно з абзацом четвертим пункту 6 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Закону № 3817-ІХ (чинний з 27.07.2024) суб`єкт господарювання, який у період, визначений абзацом першим цього пункту, здійснював господарську діяльність на підставі ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, строк дії якої не закінчився у такий період, але за якою не сплачено чергові платежі, зобов`язаний протягом трьох місяців, наступних за місяцем, в якому набрав чинності цей Закон, сплатити не сплачені протягом зазначеного періоду чергові платежі за ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності.
Судом установлено, що позивачем 08.05.2024 року було отримано ліцензію на роздрібну торгівлю алкоголем (пивом) реєстраційний №20300312202400376. 
Згідно з вказаної ліцензії сплачено платіж за ліцензію за період з 16.05.2024 по 16.11.2024.
Позивачем згідно з платіжного доручення №11 від 28.01.2025 року було сплачено платіж за ліцензію про надання права на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.
Так, позивачем сплачено вказаний платіж 28.01.2025, тобто після 16.11.2024 – закінчення терміну попередньої сплати та після трьох місяців, наступних за місяцем, в якому набрав чинності Закон № 3817-ІХ.
Разом з цим, Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято рішення від 31.01.2025 року №46 про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закон України від 18 червня 2024 року № 3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», відповідно до якого вирішено припинити дії ліцензій суб`єктам господарювання на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, сидром та перрі (без додавання спирту), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію згідно з додатком.
Відповідно до ч.3 ст.46 Закон № 3817-ІХ у рішенні про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності зазначаються:
1) реквізити (номер і дата) рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (дата у форматі РРММДД);
2) найменування та код органу ліцензування, що прийняв рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;
3) реєстраційний номер ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, дія якої припинена;
4) вид ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, дія якої припинена;
5) реквізити суб`єкта господарювання: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ; 
для фізичних осіб - підприємців - прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), місцезнаходження (адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування), за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та/або номер паспорта (для фізичних осіб, які мають право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); 
для осіб, уповноважених на ведення обліку діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи, та осіб, які є відповідальними за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договорів, - найменування та код уповноваженої особи згідно з ЄДРПОУ і податковий номер, наданий такій особі під час взяття на облік договору згідно з пунктом 63.6 статті 63 та пунктом 64.6 статті 64 Податкового кодексу України; 
для іноземних суб`єктів господарської діяльності - найменування та податковий номер постійного представництва;
6) підстава/підстави та опис підстав (обґрунтування) для прийняття рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності із зазначенням відповідного пункту частини другої цієї статті;
7) строк набрання чинності рішенням про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;
8) строк і порядок оскарження рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (у тому числі найменування та місцезнаходження податкового органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов).
На рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності накладається кваліфікована електронна печатка податкового органу.
Судом зі змісту рішення від 31.01.2025 року №46 встановлено, що останнє не містить реквізитів, передбачених п.3, п.5, п.7, п.8 ч.3 ст.46 Закон № 3817-ІХ.
За таких обставин, оскаржуване у цій справі рішення не відповідає приписам ч.3 ст.46 Закон № 3817-ІХ.
Суд звертає увагу, що податковим органом надано додаток до оскаржуваного рішення із переліком осіб, яким припинено дію ліцензій. 
Проте складання вказаного додатку не відміняє обов`язкових вимог до змісту самого рішення про припинення дії ліцензії, передбачених приписами ч.3 ст.46 Закон № 3817-ІХ.
Також, суд звертає увагу на те, що вищевказаний додаток завірено підписом посадової особи, яка не завіряла рішення від 31.01.2025 року №46. 
Тобто у даному випадку не можна дійти висновку, що вказаний додаток є частиною оскаржуваного рішення від 31.01.2025 року №46.
Щодо витягу з розпорядження, доданого до позову, суд зазначає, що воно є розпорядчим документом про зобов`язання Управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДПС у Харківській області анулювати ліцензію, а не рішенням про припинення дії ліцензії.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 5 ст. 46 Закон № 3817-IX рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності набирає чинності на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків. У разі якщо за результатами адміністративного або судового оскарження рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності рішення прийнято на користь платника податку, то ліцензія, що була припинена таким рішенням органу ліцензування, вважається діючою з дати її припинення.
Отже, в разі якщо за результатами судового оскарження рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності рішення прийнято на користь платника податку, то ліцензія, що була припинена таким рішенням органу ліцензування, вважається діючою з дати її припинення.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Харківській області утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України №46 від 31.01.2025 року про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги з зазначених підстав не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду відповідача з правовою оцінкою обставин справи, установлених у процесі її розгляду.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.10.2025 у справі № 520/14446/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова   А.О. Бегунц