СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року м. Харків Справа №922/3999/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу відповідача - Лозівської міської ради Харківської області (вх.№523Х/1) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2026 року у справі №922/3999/25
за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» про розподіл судових витрат (вх.№3866/26 від 16.02.2026 року)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66),
до Лозівської міської ради Харківської області (64602, Харківська обл. м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1),
про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 26.02.2026 року у справі №922/3999/25 (додаткове рішення складено 26.02.2026 року, суддя Присяжнюк О.О.) заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» про розподіл судових витрат (вх.№ 3866/26 від 16.02.2026 року) задоволено.
Стягнуто з Лозівської міської ради Харківської області (64602, Харківська обл. м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1, код ЄДРПОУ 06716633) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, код ЄДРПОУ 34631027) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн.
Відповідач з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, просить:
- скасувати додаткове рішення господарського суду Харківської області від 26.02.2026 року по справі №922/3999/25,
- ухвалити в нове рішення, яким відмовити ТОВ «Новаагро Україна» в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку із необґрунтованістю розрахунку.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що Лозівська міська рада Харківської області стверджувала, що заявлена позивачем сума понесених витрат на правову допомогу є неспівмірною із складністю справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, проте, судом першої інстанції не надано жодної оцінки вказаним запереченням.
Заявник апеляційної скарги зазначає, що доказів сплати позивачем вартості отриманих послуг, як то платіжних доручень, квитанцій, виписок по рахунку, до заяви не долучено, що свідчить про нереальність визначення вартості таких послуг та спробу позивача збагатитись за рахунок позивача шляхом завищення вартості отриманих послуг.
Крім того, відповідач зазначає, що представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу надано акт від 16.02.2026 року, з якого зокрема вбачається, що виконавцем в межах договору про надання правової допомоги виконані наступні заходи, а саме: складання та подання до суду позову, витрачено час 1 година, вартість 16000,00 грн, подання відповіді на відзив із зазначенням витраченого часу 25 хв, вартість 6400,00 грн, участь в судовому засідання 17.12.2025 року тривалістю 10 хв. та вартістю 2600 грн, участь в судовому засіданні 11.02.2026 року тривалістю 52 хв. та вартістю 15000,00 грн. Відповідач зазначає, що час витрачений виконавцем на участь в судових засіданнях визначено включно із часом очікування судового засідання. Явка представників судового процесу в судові засідання по справі обов`язковою не визнавалась, відтак участь представника позивача, на переконання відповідача, також не була обов`язковою з урахуванням того, що позивач виклав свою правову позицію по справі письмово у позовній заяві та відповіді на відзив. На думку відповідача, витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 17600,00 грн за участь в двох судових засіданнях з урахуванням часу очікування судового засідання не є співмірними зі складністю цієї справи, вказана справа є типовою, зі сформованою судовою практикою Верховним Судом. Вважає, що загальна вартість послуг, наданих адвокатом, а саме участь в судових засіданнях не може перевищувати 2206,84 грн.
Лозівська міська рада Харківської області зазначає, що покладення на відповідача за наслідками розгляду справи всієї заявленої позивачем суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 40000,00 грн, не може вважатися обґрунтованим та пропорційним до предмета спору та наданих адвокатом послуг, оскільки надання послуг на дану суму є непідтвердженим відповідними доказами та недоведеним по відношенню до реально наданих адвокатом послуг під час розгляду даної справи. Відповідач вважає, що врахуванню також підлягає факт того, що відповідач є органом місцевого самоврядування, фінансується з державного та місцевого бюджетів, є неприбутковою організацією, на відміну від позивача, який провадить підприємницьку діяльність з метою отримання прибутку.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача - Лозівської міської ради Харківської області (на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2026 року у справі №922/3999/25. Встановлено учасникам справи строк по 03.04.2026 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження. Попереджено учасників процесу, що апеляційна скарга на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2026 року у справі №922/3999/25 буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/3999/25.
Вказана ухвала була направлена учасникам справи через підсистему Електронний суд до кабінету користувача і доставлена їм 18.03.2026 року.
24.03.2026 року до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/3999/25.
24.03.2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити у задоволені апеляційної скарги Лозівської міської ради Харківської області на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2026 року у справі №922/3999/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» до Лозівської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії; залишити без змін додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2026 року у справі №922/3999/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» до Лозівської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши з урахуванням положень ч. 1 ст. 269 ГПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.
У Господарському суді Харківської області перебувала справа №922/3999/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» до Лозівської міської ради Харківської області, в якій позивач просив суд:
- скасувати рішення LXIII сесії VIII скликання Лозівської міської ради Харківської області (ідентифікаційний код 06716633) від 05.12.2024 року №2332 про відмову ТОВ «Новаагро Україна» у надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вулиці Перемоги у селищі Орілька Лозівського району Харківської області;
- скасувати рішення LXXI сесії VIII скликання Лозівської міської ради Харківської області (ідентифікаційний код 06716633) від 10.04.2025 року №2546 про відмову ТОВ «Новаагро Україна» у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вулиці Перемоги 1,1-А,1-Б у селищі Орілька Лозівського району Харківської області;
- визнати за ТОВ «Новаагро Україна» (ЄДРПОУ 34631027) право користування земельною ділянкою комунальної власності в межах, необхідних для обслуговування належних ТОВ «Новаагро Україна» об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: Харківська обл., Лозівський р-н, смт Орілька, вул. Перемоги, буд. 1, 1-А, 1-Б, відповідно до частини 11 статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України;
- зобов`язати Лозівську міську раду Харківської області (ідентифікаційний код 06716633) надати дозвіл ТОВ «Новаагро Україна» (ЄДРПОУ 34631027) на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим №6323955700:02:000:0849 у частині, необхідній для обслуговування вказаних об`єктів нерухомого майна ТОВ «Новаагро Україна».
Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.02.2026 року у справі №922/3999/25 позовні вимоги задоволено повністю.
Скасовано рішення LXIII сесії VIII скликання Лозівської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 06716633) від 05.12.2024 року №2332 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (код ЄДРПОУ 34631027) у надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вулиці Перемоги у селищі Орілька Лозівського району Харківської області.
Скасовано рішення LXXI сесії VIII скликання Лозівської міської ради Харківської області (код ЄДРПОУ 06716633) від 10.04.2025 року №2546 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (код ЄДРПОУ 34631027) у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вулиці Перемоги 1, 1-А, 1-Б у селищі Орілька Лозівського району Харківської області.
Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (код ЄДРПОУ 34631027) право користування земельною ділянкою комунальної власності в межах, необхідних для обслуговування належних Товариству з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: Харківська обл., Лозівський р-н, смт Орілька, вул. Перемоги, буд. 1, 1-А, 1-Б.
Зобов`язано Лозівську міську раду Харківської області (код ЄДРПОУ 06716633) надати дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (код ЄДРПОУ 34631027) на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим № 6323955700:02:000:0849 у частині, необхідній для обслуговування вказаних об`єктів нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна».
Стягнуто з Лозівської міської ради Харківської області (64602, Харківська обл. м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1, код ЄДРПОУ 06716633) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, код ЄДРПОУ 34631027) витрати зі сплати судового збору у розмірі 9689,60 грн.
16.02.2026 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» через систему «Електронний суд» надійшла заява про розподіл судових витрат (вх.№3866/26), в якій позивач просив ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання щодо розподілу судових витрат позивача – ТОВ «Новаагро Україна» (місцезнаходження: індекс 61002, місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 66, ідентифікаційний код юридичної особи: 34631027), а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн (сорок тисяч гривень 00 копійок).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.02.2026 року прийнято до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» про розподіл судових витрат (вх.№3866/26 від 16.02.2026 року) та постановлено вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу надати письмові пояснення (заперечення) щодо заяви про розподіл судових витрат у строк до 25.02.2026 року.
Задовольняючи вказану заяву, суд першої інстанції, враховуючи положення статті 126 ГПК України, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, беручи до уваги предмет спору, кількість документів, що знаходиться у матеріалах справи, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, пропорційності до предмета спору та обсягу наданих послуг, оцінивши доводи відповідача, викладені у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення, проаналізувавши надані представником позивача докази витрат на професійну правничу допомогу, встановив, що розмір останніх співмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), обсягом і обґрунтованістю підготовлених та поданих до суду документів, а також предметом і строком розгляду справи.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, апеляційний господарський суд зазначає таке.
У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частина 5 статті 129 ГПК України передбачає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).
За змістом статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено види адвокатської діяльності, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Тож, вибір форми та суб`єкта надання правової допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Особливістю фіксованого розміру адвокатського гонорару є те, що визначення саме такої форми в договорі виключає обов`язок зазначення відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної наданої послуги (вчиненої дії) в детальному описі робіт (наданих послуг) або в акті приймання-передачі наданих послуг. У цьому випадку встановлення сторонами в умовах договору про надання правової допомоги вартості послуг (гонорару) з надання правової допомоги клієнту в у фіксованому розмірі виключає необхідність зазначення адвокатом відомостей щодо витраченого часу та вартості кожної дії виконаної ним на захист інтересів свого клієнта. Подібні висновки викладено в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2022 у справі №910/1344/19 та постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2022 у справі №916/893/21.
Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.
Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява №19336/04).
Колегія суддів звертає увагу заявника апеляційної скарги, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Як свідчать матеріали справи, після ухвалення судом першої інстанції рішення від позивача надійшла заява про розподіл судових витрат по справі №922/3999/25, в якій він просив ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання щодо розподілу судових витрат позивача, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40000,00 грн. 
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача до заяви було надано: копії договору №1-НАУ про надання правової допомоги від 26.12.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» та Адвокатським об`єднанням «ЛОУ УОЛВС», додаткових угод від 30.06.2020 року, від 24.06.2021 року, від 15.06.2022 року, від 30.06.2023 року, від 28.08.2023 року, від 28.06.2024 року, від 30.06.2025 року, від 03.11.2025 року, акту приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги №1-НАУ від 26.12.2019 року від 16.02.2026 року.
У позовній заяві позивач зазначив орієнтовні витрати на правову допомогу та повідомив, що докази витрат на правову допомогу буде надано в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 ГПК України.
З наявних матеріалів справи вбачається, що 26.12.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новаагро Україна» та Адвокатським об`єднанням «ЛОУ УОЛВС» укладено договір №1-НАУ про надання правової допомоги (далі – договір), відповідно до умов якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором.
Згідно з п. 2.1 договору адвокатське об`єднання надає наступні види правової допомоги:
- перевіряє відповідність вимогам українського законодавства внутрішніх документів клієнта, візує їх, надає допомогу клієнту при підготовці та правильному оформленні вказаних документів (п. 2.1.1);
- приймає участь в підготовці та юридичному оформленні різного роду договорів, що укладаються клієнтом з юридичними особами, підприємцями та громадянами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів (п. 2.1.2);
- представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в судових органах, зокрема, господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів (п. 2.1.3);
- учасники адвокатського об`єднання та/або адвокати здійснюють, у встановленому законом порядку, захист прав та законних інтересів клієнта (його співробітників), у випадках, передбачених кримінально-процесуальним законодавством та законодавством про адміністративні правопорушення України (п. 2.1.4);
- узагальнює та аналізує: практику розгляду судових та інших справ, спільно з іншими підрозділами клієнта результати розгляду претензій, практику укладення та виконання договорів, надає клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків (п. 2.1.5);
- надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності (п. 2.1.6);
- інформує клієнта, на його запит, про зміни в законодавстві, організовує спільно з іншими підрозділами вивчення керівними працівниками та спеціалістами Клієнта нормативних актів, які стосуються їх діяльності (п. 2.1.7);
- надає інші види правової допомоги (п. 2.1.8).
Пунктом 3.1.4 договору закріплено обов`язок клієнта оплачувати правову допомогу відповідно до умов розділу 4 договору.
Згідно з п. 4.1 договору вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається відповідно до додатку 1 до договору, що є невід`ємною частиною договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює розміру однієї мінімальній заробітній платі у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на 01 січня року, в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуги визначається сторонами в акті наданих послуг. У випадку надання адвокатським об`єднанням послуг, передбачених пунктом 2.1.3 договору, сторони можуть домовитися про додаткову винагороду, що сплачується клієнтом адвокатському об`єднанню у випадку ухвалення судового рішення на користь клієнта.
Пунктом 4.4 договору передбачено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт наданих послуг, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується перелік наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги та її вартість.
Сума, яка визначається на підставі пункту 4.1. договору, є гонораром адвокатського об`єднання за надання професійної правничої допомоги та поверненню не підлягає (пункт 4.5 договору).
Відповідно до п. 4.6. договору гонорар сплачується клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок адвокатського об`єднання або у будь-який інший не заборонений законодавством спосіб.
Пунктом 5.1 договору визначено, що надання адвокатським об`єднанням правової допомоги за договором здійснюється на підставі додаткових угод до доктору, котрими визначається обсяг послуг, що надаються.
Відповідно до п. 7.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.
Згідно з п. 7.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 договору, та діє до 30.06.2020 року включно, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути подовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитися від виконання договору письмово повідомивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення.
У додатку 1 до договору позивач та адвокатське об`єднання погодили найменування послуг, розрахунковий час надання послуг, строки виконання та коефіцієнти складності.
У подальшому, додатковою угодою від 30.06.2020 року сторони домовилися внести зміни в пункт 7.2 договору та викласти його в такій редакції: «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 договору та діє до 30 червня 2021 року, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути продовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитися від виконання договору письмово попередивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення».
Додатковою угодою від 24.06.2021 року сторони домовилися внести зміни в пункт 7.2 договору та викласти його в такій редакції: «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 договору та діє до 30 червня 2022 року, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути продовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитися від виконання договору письмово попередивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення».
Додатковою угодою від 15.06.2022 року сторони домовилися внести зміни в пункт 7.2 договору та викласти його в такій редакції: «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 договору та діє до 30 червня 2023 року, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути продовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитися від виконання договору письмово попередивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення».
Додатковою угодою від 30.06.2023 року сторони домовились внести зміни в пункт 7.2 договору та викласти його в такій редакції: «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 договору та діє до 30 червня 2024 року, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути продовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитись від виконання договору письмово попередивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення».
28.08.2023 року сторонами укладено додаткову угоду до договору, в якій зазначено про те, що у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи адвокатського об`єднання з «Адвокатське об`єднання «ЛОУ УОЛВС» на «Адвокатське об`єднання «ЛІБЕРТІ ВЕЙ», сторони узгодили внести відповідні зміни до договору про надання правової допомоги №1-НАУ від 26 грудня 2019 року в частині найменування адвокатського об`єднання.
Додатковою угодою від 28.06.2024 року сторони домовилися внести зміни в пункт 7.2 договору та викласти його в такій редакції: «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 договору та діє до 30 червня 2025 року, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути продовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитися від виконання договору письмово попередивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення».
Додатковою угодою від 30.06.2025 року сторони домовились внести зміни в пункт 7.2 договору та викласти його в такій редакції: «Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 договору та діє до 30 червня 2026 року, а у частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути продовжено за взаємною згодою сторін. Кожна зі сторін має право відмовитись від виконання договору письмово попередивши про це іншу сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення».
03.11.2025 року між ТОВ «Новаагро Україна» та АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» укладено додаткову угоду б/н до договору про надання правової допомоги, відповідно до якої адвокатське об`єднання зобов`язувалося надати такі послуги:
1) скласти та подати до Господарського суду Харківської області позов ТОВ «Новаагро Україна» до Лозівської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії, а також інші документи, пов`язані з розглядом справи за цим позовом в Господарському суді Харківської області;
2) представляти в Господарському суді Харківської області ТОВ «Новаагро Україна» в судових засіданнях по справі за цим позовом;
3) надавати усні консультації, пов`язані з провадження по справі з вивченням документів.
Відповідно до п. 2 вказаної додаткової угоди оплата наданих послуг здійснюється клієнтом протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за договором.
Як вбачається з акту приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2026 року, підписаного представниками ТОВ «Новаагро Україна» та АО «ЛІБЕРТІ ВЕЙ» та скріпленого печатками сторін, послуги надані адвокатським об`єднанням у встановлений термін, у повному обсязі та з дотриманням інших умов договору про надання правової допомоги №1-НАУ від 26.12.2019 року.
Так, актом приймання-передачі наданих послуг зафіксовано наступні послуги:
1) складання та подання до Господарського суду Харківської області позову ТОВ «Новаагро Україна» до Лозівської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії по справі №922/3999/25: коефіцієнт відповідно до умов договору - х2, мін. зп станом на 1 січня року, в якому надані послуги - 8000,00 грн, затрачено 1 год. 00 хв., вартість 16000,00 грн;
2) складання та подання відповіді ТОВ «Новаагро Україна» на відзив по справі №922/3999/25: коефіцієнт відповідно до умов договору - х2, мін. зп станом на 1 січня року, в якому надані послуги - 8000,00 грн, затрачено 25 хв., вартість 6400,00 грн;
3) участь в судовому засіданні 17.12.2025 року по справі №922/3999/25 з урахуванням часу очікування на початок судового засідання: коефіцієнт відповідно до умов договору - х2, мін. зп станом на 1 січня року, в якому надані послуги - 8000,00 грн, затрачено 10 хв., вартість 2600,00 грн;
4) участь в судовому засіданні 11.02.2026 року по справі №922/3999/25 з урахуванням часу очікування на початок судового засідання: коефіцієнт відповідно до умов договору - х2, мін. зп станом на 1 січня року, в якому надані послуги - 8647,00 грн, затрачено 52 хв., вартість 15000,00 грн.
Всього за актом послуг надано на суму 40000,00 грн, ПДВ не передбачено.
Крім того, підписанням акту клієнт підтвердив, що претензій до якості наданих послуг не має.
Дослідивши подані докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що наведений перелік робіт у акті приймання-передачі наданих послуг відповідає змісту договору про надання правової допомоги, а також іншим матеріалам даної справи, якими підтверджується участь адвоката у розгляді справи та складенні відповідних процесуальних документів.
Оскільки визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, колегія суддів зауважує, що визначений обсяг робіт, зафіксований в акті приймання-передачі послуг від 16.02.2026 року, є мінімально необхідним для ефективного захисту інтересів позивача в господарському спорі: складання та подання позовної заяви; підготовка та подання відповіді на відзив; участь у двох судових засіданнях. Жодних надмірних, дублюючих чи необґрунтованих робіт актом не передбачено. 
Суд також зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. У той же час, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 року у справі № 905/1795/18.
При цьому, критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Колегією суддів враховується, що предметом спору були немайнові вимоги про скасування рішень Лозівської міської ради Харківської області у надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, визнання права користування земельною ділянкою, зобов`язання на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки. 
Тому, в даному випадку при визначенні розміру відшкодування оплати послуг адвоката колегія суддів вважає не у повній мірі доречним застосування критерію співрозмірності його до ціни позову.
При цьому, твердження відповідача про «типовість» вказаної справи не підтверджується ні матеріалами справи, ні судовою практикою.
Колегія суддів також враховує висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 15.04.2021 року у справі №910/7540/19, відповідно до яких від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. Так, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі етапи представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Тому такі стадії, як прибуття до суду чи інших установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Такі висновки узгоджуються з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.05.2021 року у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 року у справі №922/2604/20, від 18.05.2022 року у справі №910/4268/21, від 26.10.2022 року у справі №910/4277/21, від 18.04.2023 року у справі №903/378/22, від 23.03.2023 року у справі №921/434/21, від 25.04.2023 року у справі №910/21424/21.
Колегія суддів зазначає, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21).
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.11.2022 року у справі №922/1964/21, подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Твердження представника відповідача про те, що вартість послуг є завищеною, зводяться до його власної суб`єктивної оцінки змістовного навантаження кожного зі складених представником документів та процесуальної участі представника позивача у розгляді справі. При цьому жодного доказу неспівмірності заявлених до стягнення витрат заявником апеляційної скарги не надано. Разом з тим, розмір наданої послуги, зазначений в акті приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2026 року, узгоджується із ставками, які були погоджені позивачем та адвокатським бюро у відповідності до додатку 1 до договору.
Разом з тим, суд констатує, що інші доводи в іншій частині апеляційної скарги зводяться до незгоди останнього з розміром визначених позивачем витрат на правничу допомогу та по суті є суб`єктивною оцінкою сторони відповідності таких витрат визначеним процесуальним законодавствам критеріям. Колегія суддів також звертає увагу, що рішення №13/1/7 Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 року має виключно орієнтовний, необов`язковий характер і не є нормативно-правовим актом, та не може заміняти погоджену сторонами ціну договору та не є підставою для перерахунку або зменшення витрат судом.
Крім того, апеляційний господарський суд зауважує, що ГПК України не передбачає жодних пільг для органів місцевого самоврядування при розподілі судових витрат. Принцип процесуальної рівності сторін виключає диференціацію залежно від статусу сторони. 
З урахуванням викладеного та з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, виходячи з критерію реальності, співмірності та розумності розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви та стягнення на користь відповідача 40000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Лозівської міської ради Харківської області без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2026 року у справі №922/3999/25 – без змін.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лозівської міської ради Харківської області залишити без задоволення.
Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.02.2026 року у справі №922/3999/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя Р.А. Гетьман 

Суддя В.В. Россолов