Справа № 555/960/26
Номер провадження 2/555/791/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

"16" червня 2026 р. м.Березне
Березнівський районний суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Собчука А.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Стасюк І.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березне в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:
До Березнівського районного суду Рівненської області звернувся ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Оніщук Марія Адамівна, з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2016 року, який рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2023 року було розірвано.
Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину — сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 555/1679/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дитини — сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн щомісячно, починаючи з 18 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2026 року у справі № 555/2454/25, яке набрало законної сили 14 квітня 2026 року, визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком — ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку з визначенням місця проживання дитини з батьком син почав проживати разом із ним та перебуває на його утриманні. Тому подальше стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки ОСОБА_2 , на підставі рішення суду від 02 жовтня 2017 року, не відповідає фактичним обставинам справи, правовій природі аліментів та інтересам дитини.
Також позивач вказує, що на даний час усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини він несе самостійно, відповідачка в добровільному порядку участі в утриманні дитини не бере, угоди про сплату аліментів між сторонами не досягнуто.
Позивач ОСОБА_1 просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідачки, призначених рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 555/1679/17; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Березнівського районного суду Рівненської області від 05 травня 2026 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач ОСОБА_1 та його представник — адвокат Оніщук М.А. — у судове засідання не з`явилися. Представник позивача подала до суду заяву, у якій просила провести судовий розгляд без її участі та без участі позивача, позов підтримала повністю, просила його задовольнити, проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідачки, належним чином повідомленої про дату, час і місце судового розгляду, не заперечувала.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином шляхом направлення судових повісток на її адресу та розміщення оголошення про виклик на офіційному вебпорталі судової влади України. Причини неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подала, відзиву на позовну заяву не подала.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням належного повідомлення відповідачки, її неявки в судове засідання, неподання відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2016 року.
Від цього шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину — сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно Березнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03 жовтня 2025 року.
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 555/1679/17 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дитини — сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн щомісячно, починаючи з 18 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2023 року шлюб між сторонами було розірвано.
Рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2026 року у справі № 555/2454/25, яке набрало законної сили 14 квітня 2026 року, визначено місце проживання малолітнього сина сторін — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком — ОСОБА_1 .
З урахуванням зазначеного рішення суду, доводів позивача, відсутності заперечень відповідачки та неподання нею доказів на спростування наведених позивачем обставин, суд дійшов висновку, що дитина проживає разом із батьком та перебуває на його утриманні.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток.
За ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частинами першою та другою ст. 179 СК України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини — аліменти — присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом із яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Отже, наявність рішення суду про стягнення аліментів не є безумовною підставою для продовження їх стягнення, якщо після ухвалення такого рішення змінилися обставини, які впливають на тривалість і подальшу правомірність відповідних періодичних платежів.
У цій справі такою істотною зміною обставин є визначення місця проживання дитини з батьком, який раніше був платником аліментів, а також фактичне проживання дитини з батьком та перебування її на його утриманні.
Суд враховує, що правова природа аліментів полягає у забезпеченні належного утримання дитини, а тому аліменти мають спрямовуватися на користь того з батьків або законних представників, разом із ким проживає дитина та хто фактично забезпечує її щоденні потреби.
Такий підхід узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 04 вересня 2019 року у справі № 711/8561/16-ц, від 03 лютого 2021 року у справі № 520/21069/18 та від 29 червня 2022 року у справі № 596/826/21-ц, відповідно до яких у спорах щодо припинення стягнення аліментів підлягає встановленню те, з ким саме з батьків проживає дитина на час вирішення спору судом, а продовження стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким дитина не проживає, може суперечити цільовому призначенню аліментів та найкращим інтересам дитини.
Суд також бере до уваги, що відповідачка ОСОБА_2 не подала відзиву на позов, не надала суду доказів того, що дитина фактично проживає з нею або перебуває на її утриманні, а також не подала доказів, які б свідчили про неможливість виконання нею обов`язку щодо утримання дитини.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що продовження стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 555/1679/17 не відповідає зміненим обставинам справи та інтересам дитини, у зв`язку з чим позовна вимога про припинення стягнення аліментів підлягає задоволенню.
При цьому припинення стягнення аліментів за попереднім судовим рішенням слід визначити з дня набрання цим заочним рішенням законної сили.
Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
За змістом ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері або батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідачки ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Такий розмір аліментів відповідає вимогам статей 180, 181, 182, 183 СК України, є співмірним із обов`язком матері брати участь в утриманні дитини та спрямований на забезпечення належних умов для розвитку неповнолітнього сина сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Позовну заяву подано до суду 28 квітня 2026 року, тому аліменти з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню саме з цієї дати і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів — у межах суми платежу за один місяць.
Тому рішення в частині стягнення аліментів слід допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Щодо судових витрат суд зазначає таке.
За позовну вимогу про припинення стягнення аліментів позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп., що підтверджується квитанцією, наявною у матеріалах справи.
Оскільки позов у цій частині задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп.
Позивач ОСОБА_1 за позовною вимогою про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Оскільки позов у цій частині також задоволено, з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», статтями 141, 150, 179, 180, 181, 182, 183, 191, 192 СК України, статтями 12, 13, 76–81, 89, 141, 223, 247, 259, 263–265, 273, 280–284, 430 ЦПК України, статтями 4, 5 Закону України «Про судовий збір», суд,
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів — задовольнити.
Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання сина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених рішенням Березнівського районного суду Рівненської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 555/1679/17, з дня набрання цим заочним рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання сина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 квітня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Березнівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідачки.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви відповідачки про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя А.Ю. Собчук