МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Димитрія ростогвського, 35, смт. Макарів, Київська обл., 08000, т. (04578) 5-12-39 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"04" травня 2026 р. Справа № 370/3329/18  

Макарівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді   ОСОБА_1 , 
із секретарями судового засідання  ОСОБА_2 ,

за участю прокурора   ОСОБА_3 , 
захисника   ОСОБА_4 , 
обвинуваченого   ОСОБА_5 ,
потерпілої   ОСОБА_6 ,
представника потерпілої   ОСОБА_7 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області об`єднанні кримінальні провадження № 12018110210000515 від 31.07.2018 року та №12021112200000048 від 14.07.2021 року, за яким 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Поліське Київської області, українець, громадянин України, одружений, з середньою спеціальною освітою, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимий,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2, ст. 162, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 296 КК України,
в с т а н о в и в :
29.07.2018 року, близько 18 год. 25 хв., ОСОБА_5 з метою вчинення сварки та конфлікту з ОСОБА_6 , яка постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , прийшов до вказаного домоволодіння, де побачив, що ОСОБА_6 , помітивши його, швидко зайшла в будинок та намагалася зачинити вхідні з середини, щоб не пустити його до вказаного будинку, і обурившись на її поведінку, усвідомлюючи, що іншим способом, він не зможе з`ясувати з нею стосунки, якщо не проникне до неї в житло, а також усвідомлюючи, що незаконне проникнення до житла є злочином, діючи з прямим умислом, з хуліганських мотивів та з мотивів неповаги до права особи на недоторканість житла та в порушення ст. 30 Конституції України, з метою отримати любим способом доступу до ОСОБА_6 , в тому числі і шляхом насильства, застосував фізичну силу, а саме ривком за ручку вхідних дверей відкрив їх, та наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в обличчя, і в подальшому, подолавши її опір, протиправно, без будь-якого дозволу, незаконно проник в середину будинку, чим порушив недоторканність житла та права проживаючих в ньому осіб.
Крім того, цього ж дня, близько 18:30 години, ОСОБА_5 , перебуваючи в неприязних відносинах із своєю сусідкою ОСОБА_6 , маючи на меті вчинити у відношенні неї хуліганські дії, принизити її гідність, з метою залякати її, щоб змусити її покинути своє житло, прийшов до її домоволодіння розташованого в АДРЕСА_3 .
Побачивши ОСОБА_8 на подвір`ї, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на здійснення хуліганських дій, при цьому знаючи, що ОСОБА_6 є одинокою жінкою похилого віку та не зможе чинити йому належний опір від його протиправної поведінки, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо і навмисно порушуючи громадський порядок, а також порушуючи спокійні умови побуту людей, в даному випадку потерпілої ОСОБА_6 та її сусідів, з метою демонстрації зневаги до потерпілої ОСОБА_6 та існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, що проявилось в тривалому порушенні її особистих прав і свобод, фізичної недоторканості, а також з винятковим цинізмом, який полягав у приниженні гідності одинокої жінки, яка внаслідок похилого віку не могла чинити йому опір, зайшов на територію її господарства, при цьому голосно крикнувши в бік своєї дружини ОСОБА_9 , яка перебувала в той час в сусідньому домоволодінні, що тепер вона може ходити по господарству ОСОБА_6 і це домоволодіння належить йому із нею, підійшов до ганку де демонстративно перекинув миску з водою, яка стояла на порозі цього ганку, і далі діючи зухвало, швидко, раптово, наполегливо, демонструючи своєю поведінкою і виглядом намагання залякати потерпілу фізичною розправою, помітивши, що ОСОБА_6 , з метою уникнення з ним конфлікту, швидко зайшла в будинок та намагалася зачинити вхідні дверві з середини, щоб не пустити його до вказаного будинку, і обурившись на її поведінку, усвідомлюючи, що іншим способом, він не зможе з`ясувати з нею стосунки, з метою отримати будь-яким шляхом доступу до ОСОБА_6 , в тому числі і шляхом насильства, застосував фізичну силу, а саме ривком за ручку вхідних дверей відкрив їх, та зразу ж наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в обличчя, після якого ОСОБА_6 повідомила йому, що викличе поліцію, на що він зневажливо відповів, щоб викликала, бо йому «все рівно», і пішов з вказаного домогосподарства.
В цей час, близько 18 години 35 хвилин, почувши крики ОСОБА_6 , до її домогосподарства прийшла її сусідка ОСОБА_10 та стала надавати їй допомогу. Побачивши ОСОБА_10 на подвір`ї у ОСОБА_6 , ОСОБА_5 повернувся, і не покидаючи наміру продовжити свої злочинні дії, реалізуючи до кінця свій попередній злочинний умисел, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо і навмисно порушуючи громадський порядок, а також порушуючи спокійні умови побуту людей, в даному випадку потерпілої ОСОБА_6 та її сусідки ОСОБА_10 , з метою демонстрації зневаги до потерпілої ОСОБА_11 та існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, з метою самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, діючи з особливою зухвалістю, що проявилось в тривалому порушенні її особистих прав і свобод, фізичної недоторканості, а також з винятковим цинізмом, який полягав у приниженні гідності одинокої жінки, яка внаслідок похилого віку не могла чинити йому опір, створенні перепон для надання їй медичної допомоги, став виганяти з двору ОСОБА_10 , тягнув її за вухо, чим перелякав її неповнолітнього сина, який стояв за парканом і все бачив, а коли ОСОБА_10 покинула територію подвір`я, підійшов до ОСОБА_6 і кулаком ударив її в обличчя внаслідок чого остання втратила свідомість, а він, закінчивши злочин, пішов з території домоволодіння.
Вказані хуліганські дії ОСОБА_5 були активними, тривали на протязі 15-20 хвилин, грубо порушували громадський порядок та спокій потерпілої і її сусідів, порушували їх особисті права та тілесну недоторканість.
Крім того, цього ж дня, близько 18 години 40 хвилин, під час вчинення хуліганських дій на території домоволодіння ОСОБА_6 , за адресою - АДРЕСА_3 , у ОСОБА_5 , виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості ОСОБА_6 , з якою у нього склались довготривалі неприязні стосунки з приводу його претензій щодо успадкованого нею майна.
Реалізовуючи свій злочинний умисел негайно у вищезазначений час, з хуліганських мотивів, та з особистих неприязних відносин, з метою принизити гідність ОСОБА_6 , завдання їй фізичного болю та тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, з метою залякати її, щоб змусити покинути своє житло, ОСОБА_5 підійшов до потерпілої ОСОБА_6 , яка перебувала в цей час у коридорі власного будинку та намагалась викликати по телефону поліцію, усвідомлюючи, що вона є особою похилого віку, умисно, наніс один удар кулаком в її обличчя, з достатньою потужною силою, внаслідок чого згідно висновком судово-медичної експертизи №42 від 31.08.2018 року їй спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку та гематоми, компресійно-осколкового перелому тіла другого поперекового хребця, від яких вона втратила свідомість та впала на підлогу. Травма голови знаходиться в прямому причинному зв`язку з травмою хребта.
Крім того, 21.05.2021 року, близько 17 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, побачив на присадибній ділянці по АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , з якою у нього склались довготривалі неприязні відносини, які він вирішив з нею з`ясувати та знаючи достовірно, що ОСОБА_6 буде проти того, що він зайде на територію її домоволодіння, вирішив порушити недоторканність її володіння із погрозою застосування насильства за допомогою двох сокир, аби побороти її можливу протидію такому протиправному проникненню.
Відразу після цього, ОСОБА_5 діючи повторно, з прямим умислом, з метою незаконного проникнення до домоволодіння ОСОБА_6 розташованого за вищевказаною адресою, з мотивів неповаги до права особи на недоторканність житла, порушуючи ст. 30 Конституції України, відповідно до якої - кожному гарантується недоторканість житла, а також іншого володіння особи, а саме: не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, не інакше як за мотивованим рішенням суду, без будь-якого дозволу та всупереч волі ОСОБА_6 , тримаючи в руках дві сокири, таким чином погрожуючи застосуванням насильства до ОСОБА_6 за їх допомогою, через хвіртку, яка знаходиться з тильної сторони домоволодіння потерпілої, незаконно проник на територію присадибної ділянки та подвір`я ОСОБА_6 , шляхом пошкодження навісного замка на хвіртці в паркані, яким обгороджена присадибна ділянка.
В свою чергу, ОСОБА_6 , побачивши протиправні дії ОСОБА_5 , який направився в її бік з двома сокирами в руках і при цьому висловлював погрози застосування насильства до неї, відразу втекла до середини будинку в якому зачинилась, оскільки реально сприйняла поведінку та дії ОСОБА_5 як загрозу своєму життю та здоров`ю.
ОСОБА_5 продовжував вчиняти протиправні дії - стояв певний час поряд з вхідними дверима будинку ОСОБА_6 , висловлював в нецензурній формі погрози завдати фізичної шкоди потерпілій, доти поки дружина ОСОБА_5 не припинила його дії, забравши його додому.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у інкримінованих йому діянь не визнав, та дав суду покази, що після смерті брата дружини ОСОБА_12 у 2017 році, він почав готувати документи для прийняття спадщини. В цей період часу, на його думку, він виявив факт шахрайських дій пов`язаних із земельною ділянкою ОСОБА_6 , яка є двоюрідною сестрою його дружини ОСОБА_13 .
Саме з цього часу він почав звертатись у правоохоронні органи та архів і з`ясував, що ОСОБА_6 , ніби то немає права на земельну ділянку на якій проживає та став бути переконаним, що дана земельна ділянка, житловий будинок та споруди належить саме його дружині. В цей період часу його сусід ОСОБА_14 мав спір із ОСОБА_6 пов`язаний також із земельною ділянкою, який був вирішений господарським судом на користь ОСОБА_15 , що ще більше спонукало його до думки про начеб то незаконне заволодіння земельною ділянкою по вулиці 8 Березня,8.
З показів обвинуваченого слідує, що тривалий час ОСОБА_6 чинила проти нього різні дрібні капості: отруїла його собаку, потім воду у колодязі, викопала помийну яму з якої йшов неприємний запах в його двір допоки він не викинув з неї трубу, кидалась сміттям, камінням, зіллям, вилами, граблями, тощо. На цьому ґрунті між ними постійно були сварки. 
29.07.2018 року він, після ремонту свого автомобіля в шиномантажі приїхав додому та виявив, що пробив два колеса, а тому був змушений везти колеса знову в ремонт самотужки тачкою. При цьому обвинувачений зазначив, що часто перевіряв магнітом наявність на поверхні ґрунту саморізів, цвяхів, та часто їх виявляв, підозрюючи наумисне їх розкидання ОСОБА_16 . При цьому, часто колеса автомобілів в тих місцях пробивали також ОСОБА_17 та ОСОБА_18 (родичі потерпілої).
Будучи переконаним, що він пробив шини коліс авто, через те, що ОСОБА_6 розкидала там вкотре щось, він вирішив з нею з`ясувати взаємовідносини остаточно, бо це було «останньою краплею», цитата «я зайшов поговорити, хай прекращає занімаца єрундой, бо доведе до горя» (8хв.36с. допит обвинуваченого від 20.05.2025).
Ворота до подвір`я ОСОБА_6 були відчинені, це було близько 17 години. ОСОБА_6 сиділа з ОСОБА_19 на ґанку, спиною до нього, вони обговорювали як його саджатимуть у тюрму, а ОСОБА_10 буде свідчити проти нього даючи неправдиві свідчення. 
Підійшовши до них, він випадково перечепився через миску, яка відлетіла в бік. Після чого, він сказав ОСОБА_20 йти додому. Поки він розмовляв із ОСОБА_20 повернувши до неї голову, ОСОБА_6 дістала через привідкриті в будинок двері рушницю (воздушку) та приставила йому прямо в груди і вистрілила. Пішла кров. Він схопив лівою рукою рушницю, яку забрав у ОСОБА_6 та сказав, що це буде доказом. На це ОСОБА_6 , яка в цей час стояла за порогом у будинку, ступила крок назад, та стала вимагати повернути рушницю, у відповідь він сказав, що не віддасть. Потім вона забилась в куток за два метри від порога, сіла на сідниці та почала бити себе кулаками в груди, рвати на собі волосся, рвати на собі футболку, бити себе по обличчю, бо зубам і кричати «- Не бий! Не бий!».
Обвинувачений висловив припущення того, що свідок ОСОБА_10 могла його бачити як він стояв на порозі будинку ОСОБА_6 , хоча саму потерпілу вона не могла бачити, бо та знаходилась у кутку, але могла тільки чути її крики.
Далі обвинувачений зазначив, що спостерігав за такою поведінкою потерпілої дві з половиною хвилини та потім розвернувся і з рушницею повернуся додому. Рушницю поклав у поліетиленовий пакет, щоб зберегти відбитки ОСОБА_6 та передав її дружині щоб та потім видала її поліції як «вещдок».
Через деякий час до нього приїхала поліція, якій він передав рушницю. Згодом до нього прийшли сусіди ОСОБА_15 , на той час поліція вже віддала рушницю ОСОБА_6 .
Щодо епізоду за фактом порушення недоторканності володіння ОСОБА_6 вчиненого з погрозою застосування насильства обвинувачений, який відбувся 21.05.2021 року обвинувачений ОСОБА_5 повідомив наступне.
Весною 2021 року, коли він з дружиною перебував на городі, ОСОБА_6 почала вести себе непристойно, кинула в голову дружини камінь, що його обурило, тому він пішов до ОСОБА_6 поговорити, щоб вона припинила свої провокації.
Його дружина викликала для ОСОБА_6 швидку допомогу, щоб на всяк випадок ті зафіксували чи ОСОБА_6 злякалась, чи має якісь побої (тобто чи має будь-які скарги на здоров`я). Швидка допомога приїхала, ОСОБА_6 з будинку не вийшла. Після цього приїхали працівники поліції, які склали на нього адміністративний протокол та йому дали за це 15 діб.
В подальшому слідчому, який розслідував даний епізод він надавав свої документи, які стосуються спадкування за законом, і питання було закрито.
Незважаючи на невизнання вини, винність ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому діяння підтверджується нижченаведеними доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 , дала суду покази, щодо подій, які трапились 29.07.2018 року.
Будинок по АДРЕСА_3 це будинок її батьків, в ньому вона народилась. Цей будинок колись мав спільну стіну з бабиною хатою ОСОБА_21 , яку колись розібрали. Даний будинок ніякого відношення до спадщини ОСОБА_22 (дружини ОСОБА_5 ) не має.
Конфлікти щодо спадщини із ОСОБА_5 у неї розпочались після смерті двоюрідного брата.
До 29.07.20218 року ОСОБА_5 часто висловлював у її бік образи нецензурного характеру, але фізичного протиправного посягання на неї не було.
29.07.2018 року (це була неділя) було спекотно, вхідні двері до будинку були відкриті. З нею по сусідству було якесь святкування на якому були ОСОБА_15 та ОСОБА_23 . Коли вона вийшла на вулицю, то поставила на ґанку миску з водою для собаки, а сама пішла до літньої кухні, повертаючись від літньої кухні до хати вона побачила що хтось йде, а потім підійшов до хвіртки, яка була зачинена, та по свойські відчинив її. В цей час вона побачила, що у її двір зайшов ОСОБА_5 . 
Майже за рік до цього у неї із ОСОБА_5 склались неприязні відносини, він бив їй вікна, розкурочив каналізацію, тому побачивши його на подвір`ї зразу відчула, що нічого хорошого від нього чекати не можна. Вона відразу вирішила забігти у будинок і закритись з середини. Снігир попрямував до вхідних дверей будинку, з розмаху перекинув ногою миску і вигукуючи « ОСОБА_24 ! можеш сміливо тут ходить! Це все наше!». В цей момент потерпіла проскочила до коридору будинку, але зачинити перед ОСОБА_5 двері вона не встигла, він вирвав двері у неї з рук та зі словами «- Ти ж больна!» відразу вдарив кулаком під око з лівої сторони. У неї потемніло від удару в очах та вона почала кричати і від болю і від страху, бо усвідомлювала, що нікого поряд немає та немає від кого чекати на допомогу. З одного боку сусідка - баба 91 рік, яка не виходить, з іншого боку компанія ОСОБА_15 з якими має неприязні відносини. 
Її гучний крик зупинив обвинуваченого. Вона сказала, що зараз викличе поліцію, на що обвинувачений байдуже відреагував « Можеш викликать!». Вона все ж таки набрала номер поліції, але йшли гудки, ніхто не брав слухавку.
На її крик прибігла сусідка – свідок ОСОБА_10 . Де саме в цей час був ОСОБА_5 вона не бачила. ОСОБА_10 стала викликати поліцію, швидку. А потім стала казати їй закритись у будинку. Потерпіла не могла якийсь проміжок часу знайти ключа від вхідних дверей, та почула голос ОСОБА_5 « - ОСОБА_20 ! Ти чого прийшла! Йди у свій двір!». Став її виганяти. ОСОБА_20 в цей час сказала своєму сину, щоб той знімав все на відео. Син ОСОБА_20 плакав, благав ОСОБА_23 не чіпати його матір. Вона в цей час взяла свій мобільний телефон та намагалась додзвонитись до сестри ( ОСОБА_8 ), але в якийсь момент перед нею постав ОСОБА_5 , його очі були налиті кров`ю, він був дуже розлючений та вдруге її вдарив, на цей раз в ділянку носа. Від удару хлинула кров на футболку, штани. ОСОБА_5 розбив їй носа. Далі потерпіла не пам`ятає як відбувались події, прийшла до тями як хтось почав смикати її за плече, та попросив дати руку поміряти тиск, це був медичний працівник. Скільки часу минуло не пам`ятає. Фельдшер запропонував їй їхати в лікарню, але оглянувши себе: одяг у крові, ключа від будинку немає, тому вона вирішила звернутись в лікарню після того як переодягнеться, та знайде ключа від будинку, щоб не залишати хату без нагляду відчиненою. 
До неї звернувся поліцейський, запитав що сталось, вона повідомила, що її побив сусід ОСОБА_5 . 
Спочатку вона почувала себе більш менш, могла ходити, але коли сестра її через деякий час привезла в Макарівську лікарню, ходити самостійно вона вже не могла, оскільки відчувала різкий біль, пересували її в лікарні на каталці. Болі тривають і до тепер, постійно. 
Снігир постійно мав намір вигнати її з будинку. Під час скоєння протиправних дій ОСОБА_23 був напідпитку. 
Щодо рушниці, потерпіла пояснила, що рушниця є дитячою, онуки грались нею. ОСОБА_25 стояла в кутку у коридорі будинку. Вона ніколи нею не користувалась, і не вміє користуватись. Коли фельдшер міряла їй тиск після побиття, вона побачила, що в тому місці рушниці вже не має. Коли рушниця зникла вона не бачила, припустила, що ОСОБА_23 її забрав, коли після удару вона втратила свідомість. Про зникнення рушниці вона повідомила поліцейському, який пішов до ОСОБА_5 і забрав її у нього. 
У результаті заподіяних їй тілесних ушкоджень ОСОБА_23 , вона тривалий час лікувалась, відчувала сильний біль де був перелом хребця, обезболюючі не допомагали. 
За фактом подій, що трапились 21.05.2021 року, ОСОБА_6 під час допиту повідомила суду, що у вказаний день, близько 17 години, вона перебувала на своїй присадибній ділянці, коли ОСОБА_5 збив замка на хвіртці та увірвався з двома сокирами на територію її домоволодіння. Побачивши це, враховуючи, що відносно ОСОБА_5 вже тривали слухання в суді по факту її побиття та підпалу ним її житлового будинку, вона перебуваючи в страху за своє життя, втекла до свого будинку, в якому зачинилась та викликала працівників поліції.
Допитана свідок  ОСОБА_10 щодо подій, які стались 29.07.2018 року суду надала наступні покази. 
Вона знайома з потерпілою та обвинуваченим. З ОСОБА_6 вони є безпосередніми сусідами, їхні подвір`я відгороджуються сіткою, через яку вони можуть бачити одна одну коли перебувають на подвір`ї. Зі ОСОБА_26 вона також є сусідкою, його будинок розташований через хату.
Станом на 29.07.2018 року вона перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_4 . В той період вона займалась доглядом за своєю матір`ю, вдома також був її малолітній син.
Близько 16 години ОСОБА_6 покликала до себе додому щоб передати їй пресу. Забравши газети, вони трішки порозмовляли на загальні теми, після чого вона повернулась до себе і займалась своїми справами.
Потім через дві з половиною години вона почула як ОСОБА_5 став дуже голосно кричати, висловлюючись нецензурною лексикою, вона не придавала цьому особливого значення, так як ОСОБА_5 дуже часто в бік ОСОБА_6 міг через свій паркан таке вигукувати, вчиняти сварку.
Та відразу в цей час вона почула сильний крик людини, від почутого крику вона навіть дуже злякалась, тому відразу вибігла на свій поріг з будинку. З цього місця через сітку їй видно двері ОСОБА_6 та вона побачила біля дверей ОСОБА_6 сусіда ОСОБА_27 . Це її шокувало, адже ОСОБА_5 ніколи раніше не заходив на подвір`я ОСОБА_28 , останнім часом у них не були дружніми відносини і не було такого щоб ОСОБА_29 його запрошувала до себе або щоб він був бажаним гостем. ОСОБА_5 тримаючи в руці рушницю виходив з подвір`я ОСОБА_6 , яка в цей час сиділа у прихожій спиною спершись об стіну. Побачивши це свідок злякалась, подумала, що ОСОБА_30 з цієї зброї вбито. Снігир коли вийшов з подвір`я ОСОБА_28 пішов до свого подвір`я, а вона тим часом понад хлівом пройшла у двір до ОСОБА_6 , хвіртка була відкрита і вона забігла до неї у двір, на подвір`ї побачила як лежала миска, розлита вода. На запитання до ОСОБА_6 що трапилось, вона відповіла, що ОСОБА_23 увійшов, виганяв її з хати та вдарив її. Свідок побачила у ОСОБА_31 на обличчі червоний набряк. Щодо виклику поліції, швидкої допомоги, ОСОБА_32 відповіла що в неї не виходить нікого викликати. Мова у потерпілої була млява. Свідок відразу з мобільного зателефонувала у поліцію, а також викликала швидку допомогу.
Потерпіла була вдома сама, сестри не було, тому зрозумівши, що потерпіла беззахисна, вирішила побути поруч поки приїдуть служби. По стану потерпілої вона бачила, що вона себе погано почуває.
Очікуючи на приїзд швидкої та поліції, вона сіла на лавку тут же на подвір`ї ОСОБА_6 , а ОСОБА_6 була у хаті. В цей час ОСОБА_33 знову зайшов у двір ОСОБА_6 . Побачивши її, ОСОБА_23 відразу почав кричати до неї: - Кусковська! Шо ти робиш у моєму дворі! Це мій двір, це моя хата! Пошла вон отцюда! Потім він підійшов до неї та жестами став показувати що їй потрібно йти геть. Він був переповнений злістю та дуже агресивно налаштований, а потім взяв її за вухо, підняв з лавки. Вона стала намагатись зателефонувати до свого чоловіка, але це було безрезультатно. Побачивши через сітку свого малолітнього сина у її дворі, вона попросила його знімати це все на телефон, аби таким чином налякати ОСОБА_5 . Але це не подіяло, ОСОБА_34 продовжував кричати, що це все його, повторюючи це без перестанку. Її малолітній син бачив ці події, дуже рознервувався та почав сильно плакати і благати ОСОБА_5 не бити її. ОСОБА_34 був не контрольованим, перебував у стані алкогольного сп`яніння, і вона розуміла, що якщо вона буде йому щось заперечувати, він може застосувати силу також і до неї. Вона усвідомила, що самотужки не зможе захистити ОСОБА_35 , може наразити себе на небезпеку, а тому прийняла рішення повернутись до себе у подвір`я. 
ОСОБА_5 супроводжуючи її позаду продовжував її виганяти вигукуючи в спину образи. А вона тим часом крикнула до потерпілої щоб вона замкнулась у себе в будинку. Йдучи до свого подвір`я, через сітку вона побачила, що ОСОБА_5 повернувся до потерпілої у двір, ОСОБА_29 якраз стояла в цей час у дверях, і вона побачила як ОСОБА_5 вдарив рукою ОСОБА_6 після якого вона побачила скривавлене обличчя ОСОБА_36 , а тому почала вдруге викликати поліцію, аби прискорити її приїзд: - їдьте швидше, тому що людину б`ють! У відповідь черговий сказав, що поліція вже їде. 
Після цього вона намагалась викликати через знайомих сестру потерпілої ОСОБА_8 , згодом приїхала поліція та швидка допомога, тому вона заспокоїлась, оскільки ОСОБА_37 вже почали надавати допомогу.
Допитаний свідок  ОСОБА_8 , суду повідомила, що 29.07.2018 року, вона займалась своїми справи коли їй близько 21 години зателефонувала племінниця, від якої стало відомо, що ОСОБА_5 побив ОСОБА_38 , і треба її завезти в лікарню, тому вона відразу приїхала до сестри ОСОБА_36 . На подвір`ї у сестри вже нікого не було, швидкої та поліції не було, окрім племінниці. ОСОБА_39 сиділа біля літньої кухні, побита, одяг був у крові, перенісся мало пошкодження, під оком було червоне, сестра не могла зігнуться, боліла спина. Сестра була у стресовому стані, тому про обставини зразу не розпитувала, а поїхали у лікарню. Сестра була госпіталізована.
Претензії ОСОБА_5 щодо земельної ділянки є необґрунтованими. Хоча він постійно наполягає на тому що це все його майно.
У ОСОБА_6 та сусідів Бевзо також склались неприязні відносини, у зв`язку з земельним спором, накладкою на земельну ділянку.
Обвинувачений з Бевзами перебуває у приязних, дружніх взаємовідносинах.
До свідчень свідків  ОСОБА_14 та ОСОБА_40  допитаних в судовому засіданні, суд ставиться критично, та не бере їх до уваги, оскільки вони суперечать усім показам та доказам в справі.
Винність ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих діяннях підтверджується також наступними письмовими доказами.
- протоколом огляду документа. Згідно даного протоколу ОСОБА_10 першого разу зателефонувала до поліції о 18:41, вдруге о 18:51 та просила пришвидшити наряд поліції.
- слідчим експериментом за участю ОСОБА_10 ;
- слідчим експериментом за участю ОСОБА_6 від 06.09.2018;
- рапортами про реєстрацію події від 29.07.2018;
- заявою потерпілої ОСОБА_6 про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 ;
- копією картки швидкої медичної допомоги від 29.07.2018;
- висновком СМЕ від 23.08.2018 року №42 відносно ОСОБА_6 , згідно якого у ОСОБА_6 мали місце: ЗЧМТ у вигляді струсу головного мозку, травма обличчя утворилась від дії тупого (тупих) предмету (предметів), можливо від удару (ударів) рукою в обличчя, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що викликали короткочасний розлад здоров`я (більше 6, але менше 21 дня); перелом поперекового відділу хребта – утворився від дії тупого предмету, від падіння на площині (на тазовий кінець тіла) з вертикального або наближеного до нього положення, підноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такий , що викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день);
- висновком СМЕ №49/Д від 27.09.2018 року відносно ОСОБА_6 , згідно якого при травмі голови (нанесення ударів руками в ділянку лівого ока і носа) виник струс головного мозку (форма черепно-мозкової травми); струс головного супроводжується короткочасною втратою свідомості (декілька секунд або хвилин) і при цьому людина може впасти; компресійно-осколковий перелом тіла другого поперекового хребця міг утворитися внаслідок падіння ОСОБА_6 з положення стоячи на сідниці; травма голови знаходиться в прямому причинному зв`язку з травмою хребти ОСОБА_6 ;
- висновком експерта №52/Д від 09.10.2018 року відносно ОСОБА_6 , згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитися при обставинах на які вона вказує під час проведення слідчого експерименту 06.09.2019;
- заявою ОСОБА_6 про приєднання до справи документів, які підтверджують право власності потерпілої на земельну ділянку та домоволодіння, на яку незаконно проникав ОСОБА_5 :
*викопіюванням з кадастрового плану земельної ділянки;
* декларацією про готовність до експлуатації;
* довідкою про присвоєння кадастрового номера; 
* договором дарування земельної ділянки;
* державним актом на право власності на земельну ділянку;
* договором дарування житлового будинку;
* витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
- висновком судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_5 , згідно якого обвинувачений має розлади особистості у вигляді емоційно-вольової нестійкості, егоцентризму, демонстративності, нетерпимості до протидії його устремлінням, які мають у нього яскраво виражений характер та досягають ступеня психопатії, але не позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними;
- заявою потерпілої ОСОБА_6 
- оглядом документу від 09.08.2021, а саме DVD-R диску на якому зафіксовано відеозапис як ОСОБА_5 з двома сокирами в руках 21.05.2021 року у світлу пору доби вривається на присадибну ділянку ОСОБА_6 зі сторони городу, а потерпіла побачивши його втекла до будинку;
- слідчим експериментом за участю потерпілої ОСОБА_6 від 18.08.2021 року;
- оглядом місця події від 11.08.2021 яким зафіксовано ушкодження замка на хвіртці ОСОБА_6 , яка відгороджується парканом домоволодіння ОСОБА_5 ; 
- постановою про визнання та приєднання речових доказів.
Так суд вважає, що під час судового розгляду було беззаперечно встановлено винність ОСОБА_5 , у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, які повністю підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами в своїй сукупності, що є належними, допустимими та узгоджуються між собою.
До показів обвинуваченого ОСОБА_5 , щодо невинуватості у вчиненні даних злочинів, суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами сторони обвинувачення та мають наслідком уникнути відповідальності за вчинене.
Доводи захисника, що вина ОСОБА_5 , не доводиться поза розумним сумнівом не є обґрунтованими та спростовуються дослідженими у судовому засіданні сукупністю доказів. Так, стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміновані злочини були учинені і обвинувачений є винним у вчиненні цих злочинів. В ході судового розгляду досліджені судом докази в своїй сукупності виключають будь-яку іншу версію пояснення подій.
Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_5  у вчиненні інкримінованих йому діянь, доведена у судовому засіданні повністю, і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.162 КК України, а саме в незаконному проникненні до житла, іншого володіння особи із застосуванням насильства та погрозою застосування насильств, за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, за ч. 2 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечне для життя і не потягло за собою, наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене з метою залякування потерпілого.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є невеликої тяжкості та кримінальний проступком, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини. 
ОСОБА_5 , раніше судимий: 05.10.2021 року засуджений Макарівський районним судом Київської області за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 5 років.  ОСОБА_5 не має постійної зайнятості, негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово на його протиправну поведінку надходили звернення потерпілої до поліції.
Згідно довідки лікаря нарколога, ОСОБА_5 , перебуває на диспансерному обліку у зв`язку з алкоголізмом. У лікаря психіатра на обліку не перебуває.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено. 
Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину особою повторно, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_5 , слід призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.162 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.122 КК України у виді позбавлення волі, оскільки інших покарань санкція даних статей не передбачає.
Що стосується кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.296 КК України, суд вважає що було б за доцільне призначити покарання у вигляді обмеження волі, але відповідно ст.49 КК України закінчились строки давності кримінальної відповідальності, а тому обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статею.
Остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_5 , слід призначили за ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та за вироком Макарівського районного суду Київської області від 05.10.2021 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України врахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 з 22.07.2019 року по 05.11.2019 року, з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте частково за вироком Макарівського районного суду Київської області від 05.10.2021 року.
Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Арешт на майно не накладався. Судові витрати відсутні.
Щодо цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріально та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення слід зазначити наступне.
Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 8 845 грн 83 коп., моральну шкоду в розмірі 400 000 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 22 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Водночас, відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України, до складу реальних збитків як одного з елементів майнової шкоди входять втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
При цьому, згідно зі статтею 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та цивільний позов, суд встановив, що ОСОБА_5 завдав потерпілій тілесні ушкодження, від яких вона проходила лікування та у зв`язку з цим понесла матеріальні збитки на загальну суму 8 845,83 грн., що підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні. Відповідно до ст. 1177 Цивільного кодексу України, обвинувачений зобов`язаний відшкодувати завдану матеріальну шкоду, тому вимоги про відшкодування матеріальних збитків у цій частині підлягають задоволенню.
Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної немайнової шкоди» з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 із подальшими змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно п.п. 5, 9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, вказано, що суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, тому суд приймає до уваги, що потерпілому була завдана моральна шкода, яка полягає в психологічні страждання. При цьому, суд бере до уваги обставини кримінального провадження, матеріальний стан обвинуваченого та вважає за доцільне частково задовольнити цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди у сумі 100 000 грн., яка підлягає стягненню із обвинуваченого, в решті позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті133та частин першої - третьої статті137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною восьмоюстатті 141 ЦПК Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.ч. 4, 5ст. 137 ЦПК Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24.01.2022 по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності достатті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.06.2022 у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормамистатті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18».
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28.09.2022 по справі № 529/201/20.
Суд зазначає, що відповідно дост. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги тривалість розгляду справи, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання адвокатських робіт (наданих послуг), фактичну участь представника позивача при розгляді даної справи, ціну позову, розмір задоволених вимог, суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги у даній справи підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,- 
у х в а л и в :
Визнати винним  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.122, ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.162 КК України у виді позбавлення волі 4 роки;
- за ч.2 ст.122 КК України у виді позбавлення волі 4 роки;
- за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі 2 роки, та на підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити його від призначеного покарання.
Остаточне покарання  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 162 КК України та ч. 2 ст. 122 КК України визначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
Остаточне покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити за ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання призначеного за даним вироком та за вироком Макарівського районного суду Київської області від 05.10.2021 року, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років.
У строк покарання остаточно призначеного  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати частину покарання, відбуте за вироком Макарівського районного суду Київської області від 05.10.2021 року.
В строк покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати строк попереднього ув`язнення з 22.07.2019 року по 05.11.2019 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Строк покарання обчислювати з дня проголошення вироку, а саме з 04.05.2026 року
Речові докази у справі: 
-два звукозаписи від 29.07.2018 року о 18:41 та 18:51 зроблені на службі 102 з номеру телефону НОМЕР_1 заявницею ОСОБА_10 , що зберігаються при матеріалах кримінального провадження – залишити при справі.
-диск DVD-R із камер відеоспостережень будинку в смт Макарів, по вул. 8-березня, 8, що зберігаються при матеріалах кримінального провадження – залишити при справі.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріальну шкоду у розмірі 8 845,83 грн., моральної шкоди у розмірі 100 000 грн., витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 22 000 грн.  
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України. 
Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не буде оскаржений. В інакшому випадку – після його перегляду апеляційним судом.

Суддя  ОСОБА_1