Справа № 740/2166/26 
Провадження № 2/740/1869/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2026 року       місто Ніжин 

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: 
головуючої судді Гагаріної Т.О., 
за участі секретаря судового засідання Мартиненко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ніжині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, 
встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просив стягнути з останнього аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на період ним навчання, але не більше як до досягнення 23 років.
В обґрунтування заявлених вимог вказав, що відповідач є його батьком. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22.11.2016 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на неповнолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/2 частки усіх видів його заробітку до досягнення дітьми повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 19 жовтня 2016 року до досягнення дітьми повноліття. На даний час він навчається в Державному навчальному закладі «Ніжинський професійний аграрний ліцей Чернігівської області» ІІ рівня атестації, термін навчання до 25.06.2027. Він навчається на денній формі навчання і тому потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно допомогу на його утримання не надає, є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу.
Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.05.2026 вказаний вище позов прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
08.06.2026 від представника відповідача адвоката Мохира Д.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку доходу. Зазначив, що на виконанні Чернігівського відділу ДВС перебуває ВП № 53205435 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів. Станом на травень 2026 року заборгованість становить 606 088,20 грн, з яких 461 614,43 грн заборгованість зі сплати аліментів та 144 473,77 грн штраф. На даний час він проходить військову службу та має низку захворювань, що суттєво впливає на його працездатність та потребує постійного лікування. Також ОСОБА_2 з 13.01.2017 перебуває у зареєстрованому шлюбі та несе обов`язок щодо матеріального забезпечення сім`ї, зокрема на його утриманні перебуває його непрацездатна дружина, яка є пенсіонером та страждає на серцево-судинні захворювання. Розмір її пенсії є незначним та не покриває витрати на лікування. Також у неї була 3 група інвалідності, яку вона не продовжувала. Крім того, вони несуть витрати на утримання та обслуговування житлового будинку в с.Дрімайлівка. Позивач не надав доказів понесення додаткових чи виняткових витрат пов`язаних з навчанням, проживанням чи лікуванням, які б свідчили про необхідність стягнення аліментів саме частки його доходів. 
16.06.2026 від представника позивача адвоката Олексюк Є.А. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якій не погоджується з доводами відповідача. Зазначила, що у шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилося двоє дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Наразі ОСОБА_5 бере участь у матеріальному забезпеченні сина ОСОБА_6 . У квітні 2026 року державним виконавцем Чернігівського ВДВС було винесено вимогу до військової частини: у зв`язку з досягненням дітьми повноліття, надалі просимо проводити утримання заборгованості зі сплати аліментів у розмірі 20% із суми доходів боржника у відповідності до вимог чинного законодавства, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Вважає, що надані відповідачем докази щодо ухилення від сплати аліментів за попереднім виконавчим провадженням та наявності значної заборгованості не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки тільки характеризують довготривале ставлення відповідача до виконання батьківських обов`язків. Щодо необхідності утримувати дружину та витрат на сімейне житло, то представник відповідача надав докази, що підтверджують тяжке захворювання дружини, проте, консультаційний висновок спеціаліста (сімейного лікаря) датований 24.05.2026 та запис лікаря ОСОБА_7 датований 27.05.2026, фіскальні чеки, що підтверджують купівлю ліків від 22.05.2026. Підтверджень того, що дружина відповідача має стійку втрату працездатності, зокрема, тяжке захворювання, до суду не надав, як і не надав будь-яких документально підтверджених витрат на систематичне придбання ліків чи оплати будь-яких видів лікування чи перебування на стаціонарному лікуванні у медичних закладах. Тому вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявності у його дружини тяжкого стану здоров`я та наявності матеріальних витрат, пов`язаних із лікуванням. Таким чином, саме врахувавши те, що відповідач є працездатною особою, отримує постійний дохід, що з нього стягується заборгованість по аліментах за судовим рішенням та принцип рівності прав та обов`язків батьків, вважає, можливим стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем 23-х років. Позовні вимоги просила задовольнити.
22.06.2026 від представника відповідача адвоката Мохира Д.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких зазначив, що відповідач не заперечує наявності передбаченого ст.199 СК України обов`язку брати участь в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання. Разом з тим, предметом спору між сторонами є не сам факт наявності такого обов`язку, а визначення справедливого та спів мірного розміру аліментів з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. Відповідно до наданої позивачем вимоги державного виконавця від 16.04.2026 з доходів відповідача вже здійснюються відрахування у розмірі 20% доходу на погашення заборгованості зі сплати аліментів. Таким чином, у разі задоволення позовних вимог та стягнення додатково частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, загальний розмір відрахувань із його доходу фактично становитиме 45%. Зазначена обставина має істотне значення для правильного вирішення спору, оскільки відповідно до ст.182, 200 СК України суд при визначенні розміру аліментів зобов`язаний враховувати матеріальне становище платника аліментів та його реальну можливість надавати матеріальну допомогу. Вважає, що визначення розміру аліментів у частці 1/8 від усіх видів заробітку відповідача забезпечить баланс інтересів сторін, відповідатиме принципам справедливості, розумності та враховуватиме реальні можливості відповідача щодо надання матеріальної допомоги. 
Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 13.03.2008 (а.с.6).
ОСОБА_1 дійсно навчається з 02.09.2024 в ДНЗ «НПАЛЧО» ІІ рівня атестації, денної форми навчання, за професією «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, електрозварник ручного зварювання, водій автотранспортних засобів категорії «С», машиніст крана автомобільного» (а.с.3). 
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018, у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15.
Згідно ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, а саме: брати участь у матеріальних витратах на утримання дитини зобов`язані обоє батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
За змістом ст.ст. 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків.
Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст.2 ЦПК України).
Згідно ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з вимогами п.п.1,2 3 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Враховуючи, обов`язків батьків щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання і потребує у зв`язку з цим утримання, те, що відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку повнолітньому сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином відповідача, на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги.
За вказаних обставин, враховуючи вимоги закону, стан здоров`я відповідача, матеріальний та майновий стан відповідача, наявність у відповідача на утриманні непрацездатної дружини, а також те, що син відповідача продовжує навчання на денній формі, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатним, тому може таку допомогу надавати, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на увесь період навчання, але не пізніше досягнення 23-річного віку.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1331 грн 20 коп. на користь держави.
Керуючись ст. 4-13, 17, 18, 141, 263, 265, 273, 274, 279 ЦПК України, ст. 199, 200 СК України, суд

ухвалив:

позовну заяву задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання у розмірі 1/6 (однієї шостої) частки заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 27.04.2026 до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , 1331 (одна тисяча триста тридцять одну) грн 20 коп. судового збору на користь держави.
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Сторони:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О.Гагаріна