ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" квітня 2026 р.  Справа № 911/385/26 

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.
при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явились;
від відповідача: не з`явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Віта Оіл”, м. Київ 
до Товариства з обмеженою відповідальністю “А Структура Груп”, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область
про стягнення 1 686 721, 76 грн 

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ “Віта Оіл” звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до ТОВ “А Структура Груп” про стягнення 879 912, 00 грн основної заборгованості, 557 952, 48 грн пені, 57 567, 94 грн 3% річних, 191 289, 34 грн інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо оплати за поставлений йому товар відповідно до Договору поставки № 01082023 від 01.08.2023 р. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2026 р. відкрито провадження у справі № 911/6/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Віта Оіл” до Товариства з обмеженою відповідальністю “А Структура Груп” про стягнення 1 686 721, 76 грн, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і призначено її розгляд у підготовчому засіданні із викликом та за участю представників учасників справи на 18.03.2026 р.
16.03.2026 р. через систему «Електронний суд» до суду від позивача надійшла заява б/н від 13.03.2026 р. про проведення засідання за відсутності учасника справи.
18.03.2026 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 08.04.2026 р.
06.04.2026 р. через систему «Електронний суд» до суду від позивача надійшла заява б/н від 04.04.2026 р. про проведення засідання за відсутності учасника справи, у якій він просив суд провести підготовче засідання без участі представника позивача та за наслідками підготовчого засідання закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.04.2026 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 29.04.2026 р.
29.04.2026 р. представник позивача та представник відповідача у судове засідання не з`явились, про судове засідання були повідомлені належним чином.
За наслідками судового засідання судом ухвалено рішення у даній справі.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд – 

ВСТАНОВИВ:

01.08.2023 р. між позивачем (надалі – Постачальник) та відповідачем (надалі – Покупець) було укладено договір поставки № 01082023 (надалі – Договір), згідно з умовами п. п. 1.1., 1.2. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність Покупця олію соняшникову рафіновану дезодоровану відтулену виморожену марки П, надалі Товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату (п. 1.2.).
1.2. Найменування, асортимент, одиниця виміру, загальна кількість Товару та своєчасно здійснити його оплату.
Пунктами 2.1., 2.3. Договору передбачено, що поставка Товару здійснюється на умовах: FCA м. Нововолинськ, Волинська обл. відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2020 р.) (п. 2.1.).
2.3. Одночасно з товаром Постачальник передає наступні документи: видаткова накладна; рахунок-фактура; товарно-транспортну накладну; якісне посвідчення. Цей перелік документів є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.
Згідно з п. п. 3.2., 3.5. Договору визначено, що поставка партії Товару здійснюється в строки, обумовлені в Специфікаціях до даного Договору (п. 3.2.).
3.5. Датою поставки Товару є дата, що вказана у видатковій накладній.
Відповідно до п. 5.1 Договору загальна вартість Товару за даним Договором (сума Договору) визначається шляхом додавання всієї вартості поставленого Товару за даним Договором.
Згідно з п. 5.4. Договору оплата за Товар здійснюється Покупцем таким чином: 100% оплата по факту поставки Товару з відстрочкою платежу терміном до 30 календарних днів. Покупець має право робити попередню оплату за Товар на підставі даного договору, в цьому випадку ціна на Товар є незмінною.
Відповідно до п. 8.1. Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до « 30» липня 2024 р.
06.11.2023 р. між позивачем та відповідачем було укладено Специфікацію № 30 до договору поставки № 01082023 від 01.08.2023 р., згідно з умов п. п. 1., 4. якої кількість, номенклатура, ціна Товару, що має бути поставлена Покупцю (п. 1.):
Найменування Товару	Одиниця виміру	Кількість	Ціна за одиницю грн. з ПДВ	Загальна сума з ПДВ, грн.	
Олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена, марки «П», ТМ «PREMIUM», 5 л	 шт	 4 356	 202, 00	 879 912, 00	
4. Оплата за товар здійснюється Покупцем таким чином: 100% оплата по факту поставки Товару з відстрочкою платежу терміном до 30 календарних днів.
На виконання умов договору позивачем було передано у власність (продано) відповідачу товар на загальну суму 879 912, 00 грн, що підтверджується видатковою накладною № Но0000001 від 06.11.2023 р. на суму 879 912, 00 грн, наявною в матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, серед іншого, просить суд стягнути з відповідача 879 912, 00 грн основної заборгованості за договором поставки № 01082023 від 01.08.2023 р. 
З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із купівлею-продажем товару здійснюється Господарським кодексом України (за умови якщо правовідносини виникли на час чинності даного нормативно-правового акту), Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з положень ст. 712 цього ж кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.
Згідно з ст. 655 цього ж кодексу за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач свій обов`язок щодо оплати за поставлений йому товар у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 879 912, 00 грн, що підтверджується договором поставки № 01082023 від 01.08.2023 р., специфікацією № 30 до договору поставки № 01082023 від 01.08.2023 р., видатковою накладною № Но0000001 від 06.11.2023 р. на суму 879 912, 00 грн, іншими документами, наявними у матеріалах справи.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 86 цього ж кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18.
У процесі розгляду справи, відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували належне виконання ним свого обов`язку по оплаті за поставлений та прийнятий ним товар згідно з договором поставки № 01082023 від 01.08.2023 р.
Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 879 912, 00 грн за договором поставки № 01082023 від 01.08.2023 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути із відповідача пеню, передбачену договором поставки № 01082023 від 01.08.2023 р., за період прострочення відповідачем виконання у повному обсязі свого обов`язку по оплаті за поставлений товар з 06.12.2023 р. по 09.02.2026 р. всього на загальну суму 557 952, 48 грн.
З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Пунктом 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань передбачено, що, щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.
Відповідно до п. 7.1. Договору у разу прострочення грошового щобов`язання за цим договором винна Сторона сплачує постраждалій Стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.
Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірний та не відповідає ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України.
Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості наступний:
Сума боргу
Основна сума заборгованості за договором:	Сума боргу	
з 06/12/2023 до 05/06/2024	879 912,00 грн.	
Залишок боргу	879 912,00 грн.	
Подвійна облікова ставка:
Період 1 (06/12/2023 - 05/06/2024)
Сума боргу	Період заборгованості	Кількість днів прострочки	Розмір облікової ставки НБУ	Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день	Сума пені за весь період прострочення	
879 912,00	06.12.2023 - 14.12.2023	9	16,00	0.088	6 942,87	
879 912,00	15.12.2023 - 31.12.2023	17	15,00	0.082	12 294,66	
879 912,00	01.01.2024 - 14.03.2024	74	15,00	0.082	53 371,71	
879 912,00	15.03.2024 - 25.04.2024	42	14,50	0.079	29 282,32	
879 912,00	26.04.2024 - 05.06.2024	41	13,50	0.074	26 613,73	
Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де
С - сума заборгованості за період,
2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення,
Д - кількість днів прострочення.
Період 1 (06/12/2023 - 05/06/2024)
Період розрахунку	Кількість днів у періоді	Сума	
06.12.2023 - 14.12.2023 : 16,00 (облікова ставка НБУ) 879 912,00 (Сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 9 днів (прострочення) : 100	9	6 942,87 грн.	
15.12.2023 - 31.12.2023 : 15,00 (облікова ставка НБУ) 879 912,00 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 365) x 17 днів (прострочення) : 100	17	12 294,66 грн.	
01.01.2024 - 14.03.2024 : 15,00 (облікова ставка НБУ) 879 912,00 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 366 ) x 74 днів (прострочення) : 100	74	53 371,71 грн.	
15.03.2024 - 25.04.2024 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 879 912,00 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 366 ) x 42 днів (прострочення) : 100	42	29 282,32 грн.	
26.04.2024 - 05.06.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 879 912,00 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 41 днів (прострочення) : 100	41	26 613,73 грн.	
Всього штрафних санкцій за період:	 	128 505,29 грн.	
Всього штрафних санкцій: = 128 505,29 грн.
Отже, розмір пені від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання у повному обсязі свого обов`язку по оплаті за поставлений товар становить 128 505, 29 грн.
Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені, передбаченої договором поставки № 01082023 від 01.08.2023 р., за періоди прострочення відповідачем виконання у повному обсязі свого обов`язку по оплаті за поставлений йому товар у розмірі 128 505, 29 грн.
Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 191 289, 34 грн інфляційних втрат та 57 567, 94 грн 3% річних за періоди прострочення відповідачем виконання обов`язку по оплаті за поставлений товар з 06.12.2023 р. по 31.12.2025 р., з 06.12.2023 р. по 09.02.2026 р., у відповідності до виконаного ним розрахунку.
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розрахунок інфляційних втрат від суми основної заборгованості за договором поставки № 01082023 від 01.08.2023 р., виконаний позивачем, є обґрунтованим та правильним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача інфляційних втрат за вищевказаним договором у вищевказаний період у розмірі 191 289, 34 грн.
Розрахунок 3% річних від суми основної заборгованості, є обґрунтованим та правильним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3% річних від суми основної заборгованості за договором у вищевказані періоди у розмірі 57 567, 94 грн
Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “А Структура Груп” (09119, вул. М`ясна, буд. 9, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область; ідентифікаційний код 45086182) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Віта Оіл” (04071, вул. Ярославська, буд. 4Б, м. Київ; ідентифікаційний код 43292418) 879 912 (вісімсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот дванадцять) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 128 505 (сто двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ять) грн 29 (двадцять дев`ять) коп. пені, 191 289 (сто дев`яносто одна тисяча двісті вісімдесят дев`ять) грн 34 (тридцять чотири) коп. інфляційних втрат, 57 567 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят сім) грн 94 (дев`яносто чотири) коп. 3% річних та судові витрати 15 087 (п`ятнадцять тисяч вісімдесят сім) грн 30 (тридцять) коп. судового збору.
3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя В.М.Бацуца