ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року	Львів	Справа № 569/27808/25 пров. № А/857/17230/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,
за участю секретаря судового засідання: Березюка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львів апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2026 року, головуючий суддя – Харечко С.П., ухвалене у м. Рівне, повний текст якого складено 04.03.2026 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АВ № 00009054 від 25.11.2025 року винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Курлаєвою Юлією Сергіївною про притягнення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУПАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що законодавчо регульований засіб вимірювальної техніки (дорожня WIM-система) може бути використаний для притягнення до відповідальності тільки за наявності чинної повірки та дотримання умов експлуатації, встановлених Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та методиками повірки. Відповідачем не долучено до постанови свідоцтво про повірку із зазначенням серійного номера конкретного автоматичного пункту (WIM) на М-19, км 127+793. Також постанова не містить даних про смуги і напрямок руху, відсутня ідентифікація типу ТЗ за ДСТУ, відсутні дані про ЗВТ (тип/модель/серійний номер/клас точності/строк чинності повірки), а також швидкість руху в момент вимірювання - ключовий параметр для зважування в русі (Weigh-in-Motion). Зазначення в постанові лише «WIM 44,44» без ідентифікації типу приладу/класу точності та швидкісних умов не дозволяє дійти висновку про належність вимірювання. Крім того, ключовим параметром для системи зважування у русі (Weigh-in-Motion) є швидкість транспортного засобу на момент вимірювання, оскільки саме від швидкісного режиму залежать межі застосовності методики, клас точності та допустима похибка. Товаро-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів № 9186870974 від 12.11.2025 року підтверджує здійснення перевезення нафтопродуктів, а саме палива дизельного масою 26730 кг. автомобілем VOLVO FH 13.480, ДНЗ НОМЕР_1 , з причепом PAGIS P266, державний номерний знак НОМЕР_2 . Зазначена накладна є первинним обліковим документом, який достовірно фіксує вид вантажу (рідина), його масу та конфігурацію рухомого складу (тягач + причіп-цистерна) напередодні автоматичної фіксації. Таким чином, на час події транспортний засіб обґрунтовано ідентифікується як автоцистерна з рідким вантажем значної маси, що має вирішальне значення для оцінки коректності вимірювань навантаження на осі в динаміці. За своєю природою рідкий вантаж у цистерні спричиняє коливанню центру мас під час руху, зумовлює перерозподіл навантажень між осями в залежності від швидкості, прискорень, гальмування, мікропрофілю дорожнього покриття та заповнення/перегородок цистерни. Саме тому міжнародні метрологічні вимоги до систем Weigh-in-Motion (імплементовані в національні стандарти) передбачають спеціальні умови придатності приладів та класів точності для вимірювання осьових навантажень транспортних засобів, що перевозять рідини, або встановлюють обмеження на використання таких результатів без підтвердження відповідної придатності. Загальна маса транспортного засобу, зафіксована WIM, становить 42 700 кг, тоді як дизельне паливо за ТТН має масу 26730 кг; решту становлять маса тягача/цистерни/причепа та інші компоненти. Такий рівень завантаження узгоджується з реальністю перевезення рідини великої маси і, отже, з високою імовірністю підсилює динамічні ефекти перерозподілу навантажень між осями. Міжнародний метрологічний стандарт OIML R 134-1:2006 (імплементований в Україні як ДСТУ OIML R 134-1:2010) прямо розрізняє звичайні режими застосування WIM та випадки транспортних засобів, що перевозять рідкі вантажі або інші продукти, які піддаються коливанню центра мас під час руху: такі транспортні засоби допускаються для використання/оцінки у WIM-вимірюваннях лише тоді, коли конкретний WIM-прилад «призначений» для подальшого визначення маси або навантажень на одиночні осі та/або групи осей саме таких транспортних засобів; якщо ж прилад не призначений для цього, він повинен містити маркування про заборону використання для транспортних засобів з рідинами (тобто сам стандарт допускає існування приладів, для яких рідкі вантажі є методологічно неприйнятним об`єктом). За цих умов, у справі про притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУПАП саме відповідач повинен довести, що технічні засоби WIM 44,44, якими сформовано інформаційний файл і з яких виведено «виміряне з урахуванням похибки» значення 12684 кг, є придатними та «призначеними» для визначення навантаження на одну вісь автоцистерн з рідким вантажем, а також що їхні метрологічні характеристики, клас точності та умови застосування охоплюють такий тип вантажу і такий тип рухомого складу.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2026 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити. 
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тими ж доводами, що зазначались нею у поданому адміністративному позову, однак безпідставно не взяті до уваги судом попередньої інстанції. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 25.11.2025 року серії АВ №00009054 встановлено, що 12.11.2025 року о 15 год 29 хв., за адресою М-19, км 127+793, Волинська обл., зафіксовано транспортний засіб марки VOLVO FH 13.480, державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідальна оcоба допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 10,296% (1.184 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.
У постанові також наведено «фактичні параметри» транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3680 мм; 2-3: 5030 мм; 3-4: 1320 мм; 4-5: 1320 мм; навантаження на вісь: 1 - 7150 кг; 2 - 15100 кг; 3 - 72000 кг; 4 - 6650 кг; 5 - 6600 кг; загальна маса - 42700 кг. Також зазначено: «вимірювання та постанова виносилися з урахуванням похибки на вагові або габаритні параметри транспортного засобу; з урахуванням такої похибки навантаження на одну вісь становить 12684 кг».
За вказане правопорушення позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 та накладено адміністративне на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.
Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач надав фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та інформаційну картку габаритно-вагового контролю, згідно з якою показник зважування weight-full (загальна маса транспортного засобу) складає 42 700 кг, axleload-2 (навантаження на одиночну вісь) 15100 тон, що свідчить про недотримання вимог, встановлених п.22.5 ПДР, щодо допустимої ваги навантаження на одинарну вісь 11,5 тон.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх вірними, такими, що відповідають нормам матеріального і процесуального права та обставинам справи з огляду на наступне.
Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Як встановлено ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Також, як встановлено пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли хоча б один з їх параметрів не перевищує гранично допустимі максимальні значення, зокрема коли навантаження на одинарну вісь не перевищує 11,5 тонн.
Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 “Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами”
Як слідує з матеріалів справи, постановою наведено «фактичні параметри» транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3680 мм; 2-3: 5030 мм; 3-4: 1320 мм; 4-5: 1320 мм; навантаження на вісь: 1 - 7150 кг; 2 - 15100 кг; 3 - 72000 кг; 4 - 6650 кг; 5 - 6600 кг; загальна маса - 42700 кг. Також зазначено: «вимірювання та постанова виносилися з урахуванням похибки на вагові або габаритні параметри транспортного засобу; з урахуванням такої похибки навантаження на одну вісь становить 12684 кг».
На підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач надав фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення та інформаційну картку габаритно-вагового контролю, згідно з якою показник зважування weight-full (загальна маса транспортного засобу) складає 42 700 кг, axleload-2 (навантаження на одиночну вісь) 15100 тонн, що свідчить про недотримання вимог, встановлених п.22.5 ПДР, щодо допустимої ваги навантаження на одинарну вісь 11,5 тонн.
Фіксація адміністративного правопорушення здійснена приладом автоматичним для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 44, 44, який є придатним до експлуатації, що підтверджується свідоцтва про повірку №23-21/000143 (строк дії до 29.07.2026 року) та №35-02/6179 (строк дії до 28.07.2026 року), а також сертифікат калібрування №UA/232/250729/000544 (строк дії до 04.08.2026 року).
Cлід також; зазначити, що WIM-комплекс (Weight in Motion) - це розумна система комплексного збору інформації, яка здатна автоматично фіксувати порушення габаритно-вагових норм вантажними транспортними засобами під час їх руху.
Згідно з Технічним регламентом законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94 прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь належать до засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (пункт 52 Додатку № 1).
Пунктом 45 Технічного регламенту передбачено, що відповідність засобів вимірювальної техніки національним стандартам з переліку національних стандартів або їх частинам, а також технічним специфікаціям, зазначеним у пункті 44 цього Технічного регламенту, або їх частинам надає презумпцію відповідності таких засобів суттєвим вимогам, викладеним у додатку 2, які охоплюються такими стандартами та технічними специфікаціями чи їх частинами.
WIM-комплекси відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вказано у п.52 Додатку 1 до Технічного регламенту № 94.
Згідно пункту 15 Порядку № 1174, метадані повинні містити дані про: - засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); - місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); - найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; - дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги; визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі); - фотографії транспортного засобу: фронтальну, фотографію номерного знака транспортного засобу, оглядову фотографію із зображенням розпізнаного номерного знака; - відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку №1174).
В даному випадку долучені до матеріалів справи метадані, на підставі яких сформовано оскаржену в цій справі постанову, містять найменування засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, документи про відповідність та результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр); найменування автомобільної дороги загального користування; категорію транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу.
Таким чином правильним є висновок суду попередньої інстанції про те, що в ході зважування встановлено перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, зокрема, перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме - навантаження на одну вісь транспортного засобу на 10,296 % (1,184 т) при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5т, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП
Також за нормами КУпАП передбачено, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, однак не у випадках накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 (ст. 33 КУпАП).
Колегія суддів також виходить з того, що товарно-транспортні накладні не є єдиним та беззаперечним доказом відсутності вини, події та складу адміністративного правопорушення, та не спростовують показників перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів.
Так, товарно-транспортна накладна (ТТН) — це основний первинний документ, який містить інформацію про перевезення вантажу, обсяги такого перевезення та відповідальних за його здійснення осіб. 
Натомість наявність товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу, та не спростовує факту перевищення вагових параметрів, зафіксованого в автоматичному режимі у встановленому чинним законодавством порядку.
З урахуванням наведеного, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено факту відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, відтак вірним є висновок суду першої інстанції про те, що оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення є правомірною, а позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03 березня 2026 року у справі №569/27808/25 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич  	

Повний текст постанови складено 30.04.2026 року.