ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2026 р. справа № 300/2503/26
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: судді Гомельчука С.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Київського інституту Національної гвардії України до ОСОБА_1 , за участю третьої особи - Міністерства внутрішніх справ України про стягнення суми заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням у розмірі 1 051 809,44 грн,- 
ВСТАНОВИВ:
Київський інститут Національної гвардії України (позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (відповідач), за участю третьої особи - Міністерства внутрішніх справ України (третя особа) про стягнення суми заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з утриманням у розмірі 1 051 809 ,44 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника Київського інституту Національної гвардії України №275 від 08.10.2022 ОСОБА_1 було зараховано в списки перемінного складу та поставлено на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки за спеціальністю 251 «Державна безпека», спеціалізація «Забезпечення державної безпеки підрозділами Національної Гвардії України» з 08.10.2025. Однак, в подальшому, відповідно до наказу від 25.03.2026 №66 (по стройовій частині), відповідач був відрахований з навчання та виключений зі списків перейменованого складу Інституту через особисту недисциплінованість та невиконання індивідуального плану, а контракт, укладений з відповідачем, був достроково припинений (розірваний) 25.03.2026. 
Представник позивача стверджує, що відповідно до положення частини 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у відповідача наявний обов`язок відшкодувати на користь Інституту витрати, пов`язані з утриманням під час навчання, які утворилися в результаті дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) на загальну суму 1 051 809,44 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.04.2026 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
07.05.2026 на адресу суду від Міністерства внутрішніх справ України надійшли пояснення третьої особи. Представник третьої особи підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Окремо звернено увагу, що ОСОБА_1 не закінчив навчання в Київському інституті Національної гвардії України та був відрахований з нього, а тому згідно з вимогами ч. 11 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", останній зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Київському інституті Національної гвардії України. Проте, станом на момент подання пояснень, належних та допустимих доказів на підтвердження сплати ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, немає.
Відповідно до частини 3 статті 171 КАС України, якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.
З урахуванням того, що позовні вимоги заявлені до відповідача як фізичної особи, Івано-Франківським окружним адміністративним судом 24.04.2026 направлено до Управління ДМС в Івано-Франківській області запит щодо надання відомостей про реєстрацію місця проживання (перебування) ОСОБА_1 . У відповіді на вищезазначений запит міститься відмітка про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 – АДРЕСА_1 (а.с.73).
Судом направлено відповідачу ухвалу про відкриття провадження за зареєстрованою адресою місця проживання. Однак, кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою установи поштового зв`язку: «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.85-86).
Крім того, відповідач був повідомлений про розгляд даної справи у порядку ч.1 ст. 130 КАС України, а саме на офіційному веб-порталі судової влади України у встановлений строк було розміщено відповідне оголошення (а.с.89).
Проте, ОСОБА_1 правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористався.
Згідно з частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа належить до вирішення за наявними в ній матеріалами.
Відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, судом встановлено таке.
Відповідно до витягу з наказу начальника Київського інституту Національної гвардії України №275 від 08.10.2022 відповідача зараховано до списків особового складу Інституту та на всі види забезпечення (а.с.16).
08.10.2022 відповідач уклав контракт про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Київського інституту Національної гвардії України з Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Київського інституту Національної гвардії України генерал-майора ОСОБА_2 (а.с.2214-15).
Відповідно до витягу з наказу начальника Київського інституту Національної гвардії України №12 о/с від 25.03.2026 відповідача відраховано з навчання через особисту недисциплінованість, невиконання індивідуального навчального плану та зараховано в розпорядження начальника інституту (а.с.44).
Відповідно до витягу з наказу начальника Київського інституту Національної гвардії України №66 від 25.03.2026 достроково припинено (розірвано) контракт про навчання, відраховано з навчання, виключено із списків перемінного складу курсантів і зараховано у розпорядження начальника Київського інституту Національної гвардії України, 25.03.2026 солдата ОСОБА_1 . Також наказано провести утримання фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету у розмірі 1 051809,44 грн (а.с.45-46).
Відповідно до зведеного розрахунку за період навчання за період 08.10.2022 по 25.03.2026 загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з утримання відповідача, становить 1 051 809,44 грн (а.с.47).
03.04.2026 Київським інститутом Національної гвардії України надіслано відповідачу претензію №1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти у сумі 1 051 809,44 грн (а.с.8-11).
Змістом спірних правовідносин є бездіяльність відповідача щодо відшкодування заборгованості, пов`язаної з його утриманням під час навчання.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Згідно з ч.10 ст.25 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (з наступними змінами та доповненнями; далі Закон №2232-XII), курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «з», «и» пункту 1, підпунктів «д», «е», «ж», «з» пункту 2 та підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти, визначає Порядок відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 (з наступними змінами та доповненнями; далі Порядок № 964).
Відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних із грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг (абзаци перший-четвертий п.3 Порядку № 964).
Відповідно до абзацу п`ятого цієї норми порядок розрахунку витрат встановлюється Міноборони та центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані заклади фахової передвищої військової освіти, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти.
Витрати відшкодовуються в розмірі різниці суми витрат з утримання курсантів і витрат з утримання громадян України, що пройшли базову військову службу: курсантами, які навчалися менше встановленого законодавством строку базової військової служби, - за весь період навчання; курсантами, які навчалися понад встановлений законодавством строк базової військової служби, - за весь період навчання, який відповідає строку базової військової служби (п.5 Порядку № 964).
Пунктом шостим Порядку № 964 передбачено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
На виконання пункту 3 Порядку № 964 Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ «Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах» від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість.
Водночас у разі укладення контракту про здобуття освіти у вищому військовому навчальному закладі на курсанта покладаються відповідні обов`язки відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, у випадках, визначених частиною десятою ст.25 Закону №2232-XII.
З аналізу ч.10 ст.25 Закону №2232-XII вбачається, що дія цієї норми розповсюджується на дві категорії осіб, тобто, на курсантів, які достроково розривають контракт та на осіб офіцерського складу, які звільняються протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу.
Попри те, обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів в разі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту, за яким особу звільнено з військової служби.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.03.2024 року у справі № 440/14068/21.
Предметом спору у справі, що розглядається, є відшкодування позивачу відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням його під час навчання.
Суд звертає увагу, що згідно із п.1 уже згаданого раніше контракту, укладеного між позивачем та відповідачем, відповідач зобов`язувався, зокрема, відшкодовувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням в Інституті, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (а.с.14-15).
Відповідно до п.2.3 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Під час розгляду справи суд встановив, що загальна сума витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Київському інституті Національної гвардії України становить 1 051 809,44 грн.
Суд також зауважує, що із контрактом від 08.10.2022 відповідач був ознайомлений особисто під підпис, докази його оскарження в матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідачу надсилалася претензія №1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти (а.с.8-9).
Суд наголошує, що курсанти, які навчаються у Київському інституті Національної гвардії України, перебувають на повному державному забезпеченні. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).
Тому, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач, станом на час прийняття рішення у цій справі, зазначену вище суму коштів не відшкодував, що з урахуванням зазначених норм та встановлених обставин, є підставою для задоволення позову у повному обсязі.
Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ч.2 ст.139 КАС України, такі не підлягають стягненню, оскільки в даній справі не залучалися свідки та не проводились експертизи. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Київського інституту Національної гвардії України (код ЄДРПОУ 44633214, вул. Оборони Києва, буд.7, м. Київ, 03179) витрати, пов`язані з утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 1 051 809,44 грн (один мільйон п`ятдесят одна тисяча вісімсот дев`ять гривень сорок чотири копійки).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Гомельчук С.В.