УХВАЛА

15 червня 2026 року
м. Київ
справа № 757/32223/24
провадження № 51-2504 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2024 року, ухвали Київського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року та 06 квітня 2026 року,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 19 травня 2026 року касаційну скаргу ОСОБА_4 , у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначеного в ній недоліку.
Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховним Судом було констатовано порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, при цьому роз`яснено порядок усунення зазначеного в ухвалі недоліку.
У межах наданого судом строку ОСОБА_4 надав уточнену касаційну скаргу, проте зазначеного у вказаній ухвалі недоліку в повному обсязі не усунув та допустив нові.
Так, ОСОБА_4 знову допускає порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, згідно з якими касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Залишаючи без руху касаційну скаргу, Судом роз`яснено, що такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, викладена у касаційній скарзі вимога не узгоджується з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду, оскільки ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 06 квітня 2026 року про закриття апеляційного провадження та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Окрім того, ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України не зазначає, у чому саме полягають допущені судом апеляційної інстанції порушення під час постановлення ухвали про закриття апеляційного провадження, які відповідно до ст. 438 КПК України могли б бути підставою для її скасування, та не наводить обґрунтування своїх доводів у цій частині.
При цьому, якщо у первинній касаційній скарзі касатор порушував питання лише про скасування ухвали Київського апеляційного суду від 06 квітня 2026 року про закриття апеляційного провадження, то в уточненій касаційній скарзі ОСОБА_4 додатково ставить питання про скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2024 року та ухвали Київського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року, якою зазначену ухвалу слідчого судді залишено без змін.
Водночас, ОСОБА_4 не враховує, що відповідно до положень ст. 310 та ч. 4 
ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді, а також ухвала апеляційного суду, постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу, касаційному оскарженню не підлягають.
Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 .
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргуОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2024 року, ухвали Київського апеляційного суду від 10 квітня 2025 року та 06 квітня 2026 року повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3