УХВАЛА

08 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 902/774/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Рогач Л. І. - головуючої, Мачульського Г. М., Краснова Є. В.,
перевіривши матеріали касаційної скарги керівника Черкаської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Вінницької області від 25.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 
у справі за позовом заступника керівника Уманської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Відділу освіти Жашківської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В"
про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення неустойки у розмірі 726 023,86 грн,
ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Уманської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Відділу освіти Жашківської міської ради з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глорія-В" (далі - ТОВ "Глорія-В", відповідач, скаржник) з вимогами:
- визнати недійсними додаткові угоди від 29.08.2024 № 1 та від 31.10.2024 № 2 до договору від 19.07.2024 № 310, укладеного між Відділом освіти Жашківської міської ради і ТОВ "Глорія-В";
- стягнути з ТОВ "Глорія-В" на користь Відділу освіти Жашківської міської ради 248 954,86 грн пені та 477 069,00 грн штрафу.
Господарський суд Вінницької області рішенням від 25.11.2025, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026, позов задовольнив частково. Визнав недійсними додаткові угоди від 29.08.2024 № 1, від 31.10.2024 № 2 до договору від 19.07.2024 № 310. Стягнув із ТОВ "Глорія-В" на користь Відділу освіти Жашківської міської ради 73 669,76 грн пені та 143 120,70 грн штрафу. Також стягнув з ТОВ "Глорія-В" на користь Черкаської обласної прокуратури 13 516,14 грн судових витрат зі сплати судового збору. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 175 285,10 грн пені та 333 948,30 грн штрафу - відмовив.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами об`єктивної неможливості виконання взятих на себе зобов`язань за договором закупівлі у межах визначеного договором строку поставки товару внаслідок виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, які б зумовлювали необхідність такого продовження.
Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені та штрафу суд апеляційної інстанції, посилаючись на висновки Верховного Суду щодо застосування статей 233 Господарського кодексу України (далі - ГК України), 551 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), викладених, зокрема, у постановах від 10.02.2020 у справі № 910/1175/19, від 19.02.2020 у справі № 910/1303/19, від 26.02.2020 у справі № 925/605/18, від 18.06.2020 у справі № 904/3491/19, зауважив, що питання про зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судом обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність / відсутність підстав для вчинення зазначеної дії. Оскільки чинним законодавством не врегульовано розмір можливого зменшення штрафних санкцій, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
Водночас колегія суддів апеляційного суду, врахувавши у сукупності встановлені обставини та докази, які містяться у матеріалах справи, поведінку сторін щодо внесення змін до договору в частині продовження строку поставки, вжиття відповідачем заходів для належного виконання зобов`язання, повне виконання зобов`язання з поставки товару, відсутність доказів понесення позивачем збитків та інших негативних наслідків порушення зобов`язання відповідачем, погодилася з висновком суду першої інстанції про зменшення розміру неустойки (пені та штрафу), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, на 70 %, що є співмірним у контексті балансу інтересів обох сторін та запобігатиме настанню негативних наслідків для обох сторін спору.
Північно-західний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 24.03.2026 задовольнив заяву ТОВ "Глорія-В" та стягнув з Черкаської обласної прокуратури на користь відповідача 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції.
До Верховного Суду від керівника Черкаської обласної прокуратури (далі - Прокурор, скаржник) через підсистему "Електронний суд" надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просив, зокрема, скасувати рішення Господарського суду Вінницької області від 25.11.2025 в частині відмови у задоволенні позовних вимог, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 та прийняти нове рішення про задоволення повністю позовних вимог, скасувати додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026.
Верховний Суд ухвалою від 22.04.2026 касаційну скаргу Прокурора в частині оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 25.11.2025 і постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 у справі № 902/774/25 повернув скаржнику на підставі пункту 4 частини четвертої статті 292 ГПК України та відкрив касаційне провадження у справі № 902/774/25 в частині оскарження додаткової постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2026. 
До Верховного Суду від Прокурора 04.05.2026 через підсистему "Електронний суд" вдруге надійшла касаційна скарга на рішення Господарського суду Вінницької області від 25.11.2025 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026, у якій він просить, зокрема, поновити строк на касаційне оскарження, скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, скасувати постанову суду апеляційної інстанції та прийняти нове рішення про задоволення повністю позовних вимог.
Обґрунтовуючи підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, Прокурор вказував, що повний текст оскаржуваної постанови складено 17.03.2026 та Черкаською обласною прокуратурою отримано 24.04.2026, двадцятиденний строк, визначений частиною другою статті 288 ГПК України, закінчується 14.05.2026. Відповідно, причини пропуску звернення з касаційною скаргою є поважними.
Крім того, Прокурор зазначав, що первинно касаційну скаргу подано в межах визначеного законом процесуального строку, водночас ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2026 її повернуто. В найкоротші строки після отримання відповідної ухвали суду Черкаська обласна прокуратура усунула недоліки та повторно подала касаційну скаргу в межах двадцятиденного строку.
Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Рогач Л. І. - головуюча, Краснов Є. В., Мачульський Г. М.
Верховний Суд ухвалою від 28.05.2026 визнав неповажними підстави, наведені скаржником для поновлення строку касаційного оскарження в частині рішення Господарського суду Вінницької області від 25.11.2025 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026, касаційну скаргу Прокурора залишив без руху, встановив строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали. Прокурору необхідно було подати клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення, долученням відповідних доказів та зазначенням інших обставин, які могли бути непереборними для своєчасного звернення до Верховного Суду, зокрема, безпосередньо після отримання копії ухвали Верховного Суду від 22.04.2026 у цій справі.
Від Прокурора до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" на виконання ухвали від 28.05.2026 надійшло клопотання (заява) про поновлення строку на касаційне оскарження.
Зазначаючи інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, Прокурор зауважує, що копія ухвали Верховного Суду від 22.04.2026 про повернення касаційної скарги Прокурора на рішення Господарського суду Вінницької області від 25.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 доставлена в його електронний кабінет 22.04.2026 о 19:59 і вважається врученою відповідно до статті 242 ГПК України 23.04.2026. Отже, Прокурором подано повторно касаційну скаргу у межах десятиденного терміну з моменту винесення та отримання ухвали Верховного Суду від 22.04.2026.
Прокурор також просить врахувати, що з десяти днів після отримання ухвали Верховного Суду від 22.04.2026 чотири дні є вихідними.
Також прокурор вказує, що ще однією суттєвою обставиною непереборного характеру, що стала перешкодою для більш оперативного звернення до суду, була значна інтенсивність повітряних тривог. Постійна загроза ворожих обстрілів зумовлювала об`єктивну необхідність перебування в безпечних місцях, що безпосередньо вплинуло на можливість вчасного вчинення необхідних дій. Крім того, як зазначено скаржником, ворожі обстріли спричиняли систематичне відключення енергоносіїв, що істотно утруднювало можливість більш оперативного звернення до суду.
Скаржник серед іншого просить врахувати, що ухвала надходить до електронного кабінету обласної прокуратури, а не безпосереднього виконавця. З огляду на значний обсяг адміністративних, господарських, цивільних, кримінальних справ, де прокурори є учасниками судового процесу, реєстрація документів, що надходять до електронного кабінету, у системі діловодства органів прокуратури, а також подальше визначення безпосереднього виконавця після накладення відповідних резолюцій уповноваженими особами об`єктивно потребують певного часу.
Верховний Суд перевірив клопотання (заяву) про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 25.11.2025 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 і зазначає таке.
Суд бере до уваги, що вперше касаційну скаргу у цій справі Прокурор подав в межах строку на касаційне оскарження відповідно до статті 288 ГПК України. Однак вдруге касаційна скарга Прокурора після її повернення надійшла до Верховного Суду поза межами строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 25.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026, який закінчився 06.04.2026.
Згідно з частиною шостою статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, а якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. 
Відповідно до інформації комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" копія ухвали Верховного Суду від 22.04.2026 про повернення вперше поданої касаційної скарги доставлена в електронний кабінет Прокурора в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі 22.04.2026 о 20:00 і вважається врученою 23.04.2026. Вдруге касаційна скарга Прокурора у цій справі надійшла до Верховного Суду 04.05.2026. 
Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку звернення зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків. Суд має вказати підстави поновлення строку, і такі підстави мають бути об`єктивними і не можуть залежати від суб`єктивних чинників, якими керувався скаржник, та які призвели до пропуску строку на касаційне оскарження в цьому випадку.
Отже, вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, а заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Суд звертає увагу, що звернення з касаційною скаргою є суб`єктивною дією скаржника, який зацікавлений у касаційному перегляді судового рішення та залежить від його волевиявлення.
З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, зокрема спрямовані на якісну підготовку касаційної скарги, яка за своїм змістом і формою буде відповідати усім вимогам процесуального закону.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (рішення у справах "Мушта проти України", "Мельник проти України").
Складовою частиною принципу верховенства права є застосування принципу правової визначеності res judicata, який в контексті права на оскарження судового рішення визначає, що у кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", пункт 41).
Аналізуючи приписи ГПК України, Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Суд зазначає, що для добросовісного користування своїми процесуальними правами скаржник мав би подати первісну касаційну скаргу із дотриманням всіх вимог, встановлених статтями 287 та 290 ГПК України.
Щодо посилань Прокурора на інтенсивність повітряних тривог, постійну загрозу ворожих обстрілів, систематичне відключення енергоносіїв Суд зауважує, що скаржник не наводить конкретних непереборних обставин, які були у прямому причинно-наслідковому зв`язку з неможливістю подати касаційну скаргу у найкоротший строк після отримання ухвали від 22.04.2026. Суд проаналізував надані Прокурором додатки (скриншоти з сайту щодо статистики повітряних тривог) та зауважує, що повітряні тривоги не можуть бути основною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги, оскільки вони не мають постійного та довготривалого характеру. 
Стосовно тверджень скаржника про те, що реєстрація документа, що надходить до електронного кабінету, у системі діловодства органів прокуратури та подальше визначення безпосереднього виконавця після накладення відповідних резолюцій уповноваженими суб`єктами займає певний період часу, Верховний Суд зауважує, що будь-які обставини, пов`язані із внутрішньою організацією роботи на підприємстві, не скасовують законодавчо передбачені вимоги до сторони щодо неухильного виконання процесуальних обов`язків та користування своїми правами у встановлені строки, отже, недоліки в організації роботи підприємства не можуть вважатися поважними обставинами, з якими закон пов`язує можливість поновлення строку на касаційне оскарження. Зокрема, подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.07.2021 у справі № 910/17790/19, від 30.09.2022 у справі № 910/21285/21, від 16.11.2022 у справі № 904/1938/15.
Згідно з пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини першої статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Згідно з вимогами абзацу 2 частини третьої статті 292 ГПК України якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 цього Кодексу.
За приписами пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
З огляду на вказане Суд дійшов висновку про неповажність наведених скаржником інших підстав для поновлення встановленого законом строку на касаційне оскарження та відмову у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Прокурора на рішення Господарського суду Вінницької області від 25.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026.
Керуючись статтями 234, 235, частиною третьою статті 292, пунктом 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 902/774/25 за касаційною скаргою керівника Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Вінницької області від 25.11.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.03.2026. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуюча Л. Рогач

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський