ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 29 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/2010/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ВЕКТОР-9" до Головного управління ДПС у Полтавській, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13462731/33081998 від 25 листопада 2025 року;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного підприємства «Вектор-9» (код ЄДРПОУ 33081998) № 29 від 30 жовтня 2025 року датою її фактичного подання;
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13462732/33081998 від 25 листопада 2025 року;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Приватного підприємства «Вектор-9» (код ЄДРПОУ 33081998) № 30 від 30 жовтня 2025 року датою її фактичного подання.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на невідповідність спірного рішення вимогам чинного законодавства. За твердженням позивача, на вимогу податкового органу після зупинення реєстрації податкових накладних ПП "ВЕКТОР-9" були надані всі наявні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій, проте, не дивлячись на даний факт податковим органом ухвалено рішення про відмову в реєстрації податкових накладних №29, 30 від 30.10.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі – ЄРПН). Підставами відмови встановлено надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства, Платником надані односторонні акти звірок взаєморозрахунків з контрагентом-покупцем, контрагентом-продавцем, контрагентом-виконавцем та конграгентом-підрядником, в яких відсутня інформація щодо руху товарів, робіт, послуг відповідно даних бухгалтерського обліку зі сторони контрагента, що унеможливлює підтвердити факт господарських операцій. Пpи дослідженні господарських операцій встановлено значний picт торгівельної націнки редуктора підйому в 4,55 рази, блоків зрівняльних в 5.99 раз та
редуктора напору в 3,13 раз. Платником надано товарно-транспортні накладні на перевезення редуктора підйому, блоків зрівняльних та редуктора напору, які складені з порушенням норм наказу Міністерства України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні. Однак позивач вважає таке рішення протиправним, адже з матеріалів наданих комісії вбачається здійснення господарської операції та підтвердження її первинними документами.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 справу прийнято до провадження та відкрито провадження у справі. Розгляд справи розпочато за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).
04.09.2025 до суду надійшов відзив відповідача ГУ ДПС у Полтавській області, у якому представник відповідача позов не визнав. Свою позицію мотивував посиланням на відповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства, зокрема, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 та Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520. Зазначив, що реєстрацію спірної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено, оскільки платником податків не надано не надано документи, що підтверджують здійснення оплати послуг, товарно-транспортні накладні складено з порушенням. Крім того, заперечував проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.03.2026 заперечення ГУ ДПС у Полтавській області проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.
Правом на подання відповіді на відзив позивач не скористався. 
Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.
Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини. 
Між Приватним підприємством «Вектор» (Постачальник) та Приватним підприємством «Тех-Маш» (Покупець) було укладено договір поставки № 15/10 (за умовами Постачальник зобов`язується передати запасні частини до екскаватора, а Покупець прийняти і оплатити його вартість.
30.10.2025 р. був сформований та направлений ПП «Тех-Маш» рахунок № 27 на оплату.
30.10.2025 р. за видатковою накладною № 26 ПП «Вектор» реалізує товар: блоки зрівняльні, редуктор напору на загальну суму 899 868,72 грн.
30.10.2025 р. був сформований та направлений ПП «Тех-Маш» рахунок № 28 на оплату.
30.10.2025 р. за видатковою накладною № 27 ПП «Вектор» реалізує редуктор підйому на загальну суму 982 974,00 грн.
Оплата товару здійснена Покупцем у відповідності до умов Договору, що підтверджується банківською випискою за 30.10.2025 р. Заборгованість між контрагентами відсутня, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку № 361 станом на 31.10.2025 р.
Були складені та направлені на реєстрацію до ЕРПН податкові накладні по факту першої події поставки товару, а саме: № 29,30 від 30.10.2025 р. на суму 1 882 842,72 грн. з ПДВ грн.
Згідно квитанцій від 31.10.2025 року реєстрацію вищевказаних податкових України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року. Причина зупинення реєстрації податкових накладних № 29,30 від 30.10.2025. Обсяг постачання товару/послуги 8431, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомлено: показник «D» = 10.4773%, "Рпоточ"=254552.47. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН. Запропоновано надати пояснення та копії документів (договори , у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції : первинні документи щодо постачання / придбання товарів/ послуг, зберігання і транспортування , навантаження, розвантаження продукції, складські документи , інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси , акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових формі галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність , паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором в/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в реєстрі ), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
ПП «Вектор-9» 06.11.2025 року направило пояснення, щодо зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується повідомленням №1 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.
13.11.2025 року були отримані Повідомлення №13438723/33081998 до податкової накладної № 29 від 30.10.2025 та Повідомлення № №13438981/33081998 до податкової накладної №30 від 30.10.2025 з пропозицією надати додаткові пояснення на підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а саме: «Необхідно надати документи, що передбачені п. 3.2 Договору поставки товару від 15.10.2025 № 15/10, калькуляцію собівартості товару та акти звірок взаєморозрахунків з контрагентами (покупцем постачальником, виконавцем, підрядником) з початку дії відповідних договорів по стан на поточну дату з метою підтвердження фактично здійснених господарських операцій, наявності дебіторської/кредиторської заборгованості та узгодження взаєморозрахунків між сторонами.»
На виконання даних повідомлень Позивач надіслав документи, а саме: Договір № 129S24 від 25.06.2024 р. на поставку товару від ПАТ «АРСЕЛОР МІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» Приватному підприємству «Вектор-9» та акт звірки між підприємствами на 14.11.2025р., Договір № 22/07 від 22.07.2024 р. про надання послуг між підприємствами ПП «Вектор9» (Замовник) та ПП «ВКФ «Елтік» (Виконавець) та акт звірки між підприємствами на 14.11.2025р.. Договір підряду № 29/09 від 29.09.2025 р. між підприємствами ПП «Вектор-9» (Замовник) та ПП «ВКФ «Елтік» (Виконавець) та акт звірки між підприємствами на 14.11.2025р., Договір поставки № 15/10 від 15.10.2025, на поставку товару від ПП «Вектор-9» Приватному підприємству «Тех-Маш» та акт звірки між підприємствами на 14.11.2025р., Калькуляція собівартості товару (Редуктор напору кр.3519.10.02-В), Калькуляція собівартості товару (Блоки зрівняльні у зборі ЕКГ-10) та Сертифікати якості №№ 3010- 3, 3010-2 на вище вказані товари, калькуляція собівартості товару (Редуктор підйому кр.3519.09.03-В (без муфти пружної лівої) та Сертифікат якості № 3010-1 на редуктор підйому кр.3519.09.03-В(без муфти пружної лівої).
25.11.2025 року прийнято рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13462731/33081998 від 25 листопада 2025 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної № 29 від 30 жовтня 2025 року та рішення комісії Головного управління ДПС у Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13462732/ 33081998 від 25 листопада 2025 року, яким було відмовлено в реєстрації податкової накладної №30 від 30 жовтня 2025 року. Підстава: наданням платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства, додаткова інформація, а саме платником надані односторонні акти звірок взаєморозрахунків з контрагентом-покупцем, контрагентом-продавцем, контрагентом-виконавцем та контрагентом-підрядником, в яких відсутня інформація щодо руху товарів, робіт, послуг відповідно даних бухгалтерського обліку зі сторони контрагента, що унеможливлює підтвердити факт господарських операцій. Пpи дослідженні господарських операцій встановлено значний picт торгівельної націнки редуктора підйому в 4,55 рази, блоків зрівняльних в 5.99 раз та редуктора напору в 3,13 раз. Платником надано товарно-транспортні накладні на перевезення редуктора підйому, блоків зрівняльних та редуктора напору, які складені з порушенням норм наказу Міністерства України від 14.10.1997 № 363 «Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні»
Не погодившись із рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пункт 1.1 статті 1 Податкового кодексу України).
За змістом підпункту "а" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Відповідно до абзацу першого пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Також абзацом першим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Отже, платник податку - постачальник з настанням першої із подій виникнення податкових зобов`язань, визначених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Абзацом другим пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Таким чином, достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, є зареєстрована у ЄРПН податкова накладна.
Водночас згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі – комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначає Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, який набрав чинності 01.02.2020 (далі – Порядок № 1165).
За змістом пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Пунктами 10, 11 Порядку №1165 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Відповідно до абзацу другого пункту 25 Порядку №1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Додатком 3 до Порядку №1165 визначено Критерії ризиковості здійснення операцій, відповідно до пункту 1 яких до цих Критеріїв віднесено обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі.
Наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2019 за №1245/34216, затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі – Порядок №520), який визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі – Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 2 Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі – комісія регіонального рівня).
Пунктом 4 Порядку №520 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з абзацом другим пункту 6 Порядку №520 платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП).
Пунктом 9 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або направляє повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу, за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. 
Згідно з пунктом 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Аналіз вище наведених норм законодавства свідчить, що контролюючий орган після надходження податкової накладної/розрахунку коригування до ДПС для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних в автоматизованому режимі здійснює відповідну перевірку, зокрема щодо наявності підстав для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування через відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або через відповідність відображених у ній операції критеріям ризиковості здійснення операцій.
Автоматизований моніторинг відповідності платника податку, яким складено податкову накладну, критеріям оцінки ступеня ризиків здійснюється відповідно до ознак, наведених у пунктах 1-8 критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість (додаток 1 до Порядку №1165). Автоматизований моніторинг відповідності господарської операції, відображеної у податковій накладній, критеріям оцінки ступеня ризиків здійснюється відповідно до ознак, наведених у пунктах 1-6 критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку №1165).
У разі, якщо за результатами моніторингу визначено, що цей платник податку відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація податкової накладної зупиняється, про що платнику протягом операційного дня надсилалася відповідна квитанція. У разі, коли за результатами моніторингу господарська операція, відображена у податковій накладній, відповідає критеріям ризиковості здійснення операції (крім податкової накладної, складеної платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку) реєстрація такої податкової накладної також зупиняється.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної контролюючий орган зобов`язаний, зокрема, вказати конкретний критерій ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, а також запропонувати платнику надати пояснення та копії документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зі змісту залученої до матеріалів справи квитанцій вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність оскаржуваної податкової накладної, складеної позивачем, критеріям ризиковості платника податку, визначених пунктом 1 "Критеріїв ризиковості платника податку".
Пунктом 1 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, визначених в додатку 1 до Порядку № 1165, передбачено: платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах
Тобто цьому критерію платник відповідає у разі здійснення господарської операції, яка відповідає критеріям ризиковості.
При цьому відповідачем не надано суду достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що господарські операції, за результатами якої позивачем складено податкові накладні № 29, 30 від 30.10.2025, носить характер ризикової.
Відтак, суд вважає, що зупинення реєстрації спірної податкової накладної здійснене контролюючим органом без достатніх на те правових підстав.
Матеріалами справи підтверджено, що після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної позивачем подано письмові пояснення та підтверджуючі документи, щодо реальності здійснених господарської операції. А саме: Договір поставки № 15/10 від 15.10.2025 р. ПП «Вектор-9»-ПП «Тех- Маш»; 2. Рахунок № 27 від 30.10.2025 р. ПП «Вектор-9»-ПП «Тех-Маш»; Рахунок № 28 від 30.10.2025 р. ПП «Вектор-9»-ПП «Тех-Маш»; 4. Видаткова накладна № 26 від 30.10.2025 р. ПП «Вектор-9»-ПП «Тех- Маш»; 5. Видаткова накладна № 27 від 30.10.2025 р. ПП «Вектор-9»-ПП «Тех- Маш»; 6. Платіжна інструкція № 884 від 30.10.2025 р. ПП «Вектор-9» ПП «Тех- Маш»; 7. Оборотно-сальдова відомість по рах. № 361 станом на 31.10.2025 р; 8. Штатний розпис від 01.07.2025 р.; 9. Об`єднана звітність ПДФО та ЄСВ за 09.2025 р.; 10. Договір оренди з ПП «Вітрум ПАК» N9 24/09 від 24.09.2021 р; 11. Договір оренди № 30/09 від 30.09.2024 р. ПП «Тех-Маш»-ПП «Вектор-9»; 12. Договір про надання послуг N9 22/07 від 22.07.2024 р. ПП «Вектор-9»- ПП «ВКФ «Е/1ТІК»; 13. Акт надання послуг № 1/11/1 від 01.11.2024 р; 14. Рахунок на оплату № 1/11/1 від 01.11.2024 р; 15. Акт приймання- передачі товару № 1 від 01.11.2024 р до Договору № 22/07; 16. Платіжна інструкція в нац.валюті № 12 від 24.12.2024 р ПП «Вектор-9»- ПП «ВКФ «Е/1ТІК»; 17. Договір підряду № 29/09 від 29.09.2025 р; 18. Акт № 1 приймання-передачі товару від 02.10.2025 р до договору N9 29/09; 19. ТТН № 02/10-1 від 02.10.2025 р; 20. Акт № 3 приймання-передачі товару від 24.10.2025 р; 21. ТТН № 24/10-3 від 24.10.2025 р; 22. Акт № 2 приймання-передачі товару від 02.10.2025 р; 23.ТТН № 02/10-2 від 02.10.2025 р; 24.Акт № 4 приймання-передачі товару від 24.10.2025 р; 25.ТТН № 24/10-4 від 24.10.202ti р; 26. Дефектна відомість на ремонт редуктора напору від 02.10.2025 р.; 27. Технічне завдання на виконання робіт з ремонту і тех.обсл.редуктора напору; 28. Кошторис ,додаток №1; 29. Дефектна відомість на ремонт блоків зрівняльних ЕКГ-10 від 02.10.2025 р; 30. Технічне завдання на виконання робіт з ремонту і тех.обсл. блоків зрівняльних ЕКГ-10; 31. Кошторис ,додаток №3; 32. Дефектна відомість на ремонт редуктора підйому від 02.10.2025 р; 33. Технічне завдання на виконання робіт з ремонту і тех.обсл.редуктора підйому;34. Кошторис ,додаток №2; 35. Рахунок N9 29 від 24.10.2025 р,ПП «ВКФ «Елтік»-ПП «Вектор-9»; 36. Акт надання послуг № 29 від 24.10.2025 р; 37. Платіжна інструкція № 52 від 04.11.2025 р; 38. Рахунок № 31 від 24.10.2025 р,ПП «ВКФ «Елтік»-ПП «Вектор-9»; 39. Акт надання послуг № 31 від 24.10.2025 р; 40. Платіжна інструкція № 54 від 04.11.2025 р; 41. Рахунок № 30 від 24.10.2025 р,ПП «ВКФ «Елтік»-ПП «Вектор-9»; 42. Акт надання послуг № ЗО від 24.10.2025 р; 43. Платіжна інструкція № 53 від 04.11.2025 р; 44. ДОГОВІР № 129S24 від 25.06.2024 р. ПП «Вектор-9»-ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ч.І; 45. ДОГОВІР № 129S24 від 25.06.2024 р. ПП «Вектор-9»-ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ч.2; 46. Рахунок -фактура № 9002220608 від 16.10.2024 р.; 47. Видаткова накладна № ВН 9002220608 від 16.10.2024р.; 48. ТТН № 354 від 16.10.2024 р.; 49. ПЛАТІЖНА вимога-доручення в нац.валюті N2 129S24Y4000096567 від 05.07.2024 р.; 50. Рахунок -фактура № 9002221398 від 21.10.2024 р.; 51. Видаткова накладна № ВН 900221398 від 21.10.2024р; 52. ТТН №№ 358 від 21.10.2024 р.; 53. ПЛАТІЖНА вимога-доручення № 129S24Y4000096568 від 05.07.2024 р-; 54. Рахунок -фактура № 9002221394 від 16.10.2024 р; 55. Видаткова накладна № ВН 9002221394 від 16.10.2024р.; 56. ТТН № 353 від 16.10.2024 р.; 57. ПЛАТІЖНА вимога-доручення № 129S24Y4000096557 від05.07.2024 р..
Крім того, в подальшому на виконання вимоги повідомлення податкового органу від 13.11.2025 про необхідність надання додаткових пояснень та підтверджуючих документів, позивачем було надано до контролюючого органу : Договір № 129S24 від 25.06.2024 р. на поставку товару від ПАТ «АРСЕЛОР МІТТАЛ КРИВИЙ РІГ» Приватному підприємству «Вектор-9» та акт звірки між підприємствами на 14.11.2025р., Договір № 22/07 від 22.07.2024 р. про надання послуг між підприємствами ПП «Вектор9» (Замовник) та ПП «ВКФ «Елтік» (Виконавець) та акт звірки між підприємствами на 14.11.2025р.. Договір підряду № 29/09 від 29.09.2025 р. між підприємствами ПП «Вектор-9» (Замовник) та ПП «ВКФ «Елтік» (Виконавець) та акт звірки між підприємствами на 14.11.2025р.,Договір поставки № 15/10 від 15.10.2025,на поставку товару від ПП «Вектор-9» Приватному підприємству «Тех-Маш» та акт звірки між підприємствами на 14.11.2025р., . Калькуляція собівартості товару (Редуктор напору кр.3519.10.02-В), Калькуляція собівартості товару (Блоки зрівняльні у зборі ЕКГ-10) та Сертифікати якості №№ 3010- 3, 3010-2 на вище вказані товари, калькуляція собівартості товару (Редуктор підйому кр.3519.09.03-В (без муфти пружної лівої) та Сертифікат якості № 3010-1 на редуктор підйому кр.3519.09.03-В(без муфти пружної лівої).
На переконання суду, під час прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення відповідної перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, під час реєстрації податкових накладних контролюючим органом фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.
Крім того, у ході розгляду справи відповідачами не надано пояснень разом з їх документальним підтвердженням щодо підстав встановлення відповідності надісланих позивачем податкових накладних положенням пункту 1 критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Щодо посилання податкового органу на те, що товарно-транспортні накладні складені з порушеннями, суд зазначає наступне.
Відповідно до приписів 1 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо). 
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Таким чином, факт здійснення господарських операцій повинен підтверджуватися первинними документами (накладними, актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), тощо), які містять відомості про такі господарські операції та повинні відповідати вимогам частини 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність".
Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 (далі – Правила № 363), встановлено, що товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
Відповідно до пункту 11.1 Правил №363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.
До матеріалів справи були додані копії товарно-транспортних накладних:№02/10-1 від 02.10.2025, №24/10-3 від 24.10.2025, №02/10-2 від 02.10.2025, №24/10-4 від 24.10.2025, №354 від 16.10.2024, №358 від 21.10.2024, №353 від 16.10.2024, 
Як слідує з оскаржуваних рішень, однією з підстав відмови в реєстрації податкових накладних №29,30 від 30.10.2025 вказано те, що товарно-транспортні накладні складені з порушеннями Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363. Однак, жодної конкретизації, які саме порушення виявив контролюючий орган не вказано. 
Проаналізувавши відповідні товарно-транспортні накладні, суд вважає, що останні містять такі обов`язкові реквізити: назву документа; дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та печатки, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Проте, податковим органом не конкретизовано та не зазначено, в чому є невідповідність товаро-транспортних накладних, наданих позивачем. 
Щодо посилання контролюючого орану у спірних рішеннях, як на підставу відмови у реєстарції спірних податкових накладних на встановлено значний picт торгівельної націнки редуктора підйому в 4,55 рази, блоків зрівняльних в 5.99 раз та редуктора напору в 3,13 раз, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень Податкового кодексу України, зокрема пункту 201.16 статті 201, підставою для зупинення або відмови у реєстрації податкової накладної є відповідність операції критеріям ризиковості, визначеним у встановленому порядку, а також ненадання платником податків достатніх пояснень та документального підтвердження реальності здійснення господарської операції. 
Разом з тим, аналіз наведеного відповідачем обґрунтування свідчить, що фактично однією з підстав для відмови у реєстрації податкової накладної визначено рівень торгівельної націнки, який, на думку контролюючого органу, є «значним». Однак чинне законодавство України не містить жодних обмежень щодо граничного рівня націнки при здійсненні господарських операцій між суб`єктами господарювання, окрім випадків державного регулювання цін на окремі види товарів, що у даній справі не встановлено. 
Суд враховує, що відповідно до статей 42, 44 Господарського кодексу України підприємницька діяльність здійснюється на принципах самостійності, вільного вибору видів діяльності, формування цін та отримання прибутку. Суб`єкт господарювання є вільним у визначенні ціни товару в межах договірних відносин із контрагентом, якщо інше прямо не передбачено законом. 
Отже, саме по собі зростання рівня торгівельної націнки, навіть у значному розмірі, не свідчить про нереальність господарської операції, не є критерієм ризиковості у розумінні податкового законодавства та не може підміняти собою належну перевірку первинних документів, які підтверджують фактичне здійснення операції. 
Крім того, контролюючим органом не наведено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність фактичного руху товару, фіктивність контрагента чи інші обставини, що могли б поставити під сумнів реальність господарських операцій позивача. Висновки відповідача фактично ґрунтуються на припущеннях щодо економічної доцільності таких операцій, що виходить за межі повноважень податкового органу при вирішенні питання реєстрації податкової накладної. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначена відповідачем підстава у вигляді «значного росту торгівельної націнки» не передбачена нормами податкового законодавства як підстава для відмови у реєстрації податкової накладної, а відтак є протиправною.
Щодо посилання контролюючого орану на неможливість підтвердження господарської операції у зв`язку з тим, що платником надані односторонні акти звірок взаєморозрахунків з контрагентом-покупцем, контрагентом-продавцем, контрагентом-виконавцем та конграгентом-підрядником, в яких відсутня інформація щодо руху товарів, робіт, послуг відповідно даних бухгалтерського обліку зі сторони контрагента, суд зазначає наступне.
Суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, оскільки ці питання повинні досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України включає в себе систему заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Суд звертає увагу на те, що на етапі вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операції платника податку на предмет її реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.
Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 17.05.2023 у справі №140/14282/20.
Так само у пункті 82 постанови від 23.02.2023 у справі №420/9924/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що в межах спірних відносин, що виникли між сторонами на стадії реєстрації податкових накладних, надання судами оцінки щодо товарності або безтоварності господарських операцій є передчасною подією. Такі обставини можуть бути встановлені контролюючим органом на підставі здійсненої належної перевірки, з прийняттям ППР, та в подальшому підтверджені судом.
Аналогічний висновок наведений Верховним Судом у постанові від 23.05.2023 у справі №500/770/21.
Таким чином, приймаючи рішення з питань реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій платника податків на предмет їх реальності та не повинен надавати оцінку реальності здійснених господарських операцій.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позивач надав копії документів, необхідних для складення та реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 29, 30 від 30.10.2025.
Суд наголошує, що будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Однак, спірні рішення Комісії про відмову в реєстрації в ЄРПН спірних податкових накладних прийняті відповідачем без врахування усіх фактичних обставин досліджених господарських правовідносин та з допущенням формального підходу до розгляду поданих платником документів, що свідчить про його необґрунтованість.
Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи встановлені обставини та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, необхідних для складання податкових накладних № 29, 30 від 30.10.2025 беручи до уваги, що реальність господарських операцій може бути перевірена контролюючим органом під час проведення перевірки платника податків, суд дійшов висновку, що у ГУ ДПС в Полтавській області були відсутні правові підстави для відмови у реєстрації в ЄРПН вищезазначених податкових накладних, тому рішення комісії Головного управління ДПС у в Полтавській області з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 13462732/33081998 та №13462731/33081998 від 25.11.2025 прийняті Головним управлінням ДПС в Полтавській області без урахування всіх обставин, що мають значення для їхнього прийняття, тобто необґрунтовано, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання зареєструвати в ЄРПН складені позивачем податкові накладні №29, 30 від 30.10.2025, суд виходить з такого.
Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Абзацами 5, 6, та 7 вступної частини Рекомендації Rec (2004) 6 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам "Щодо вдосконалення національних засобів правового захисту", ухваленої на 114-й сесії 12.05.2004, передбачено, що, відповідно до вимог статті 13 Конвенції, держави-члени зобов`язуються забезпечити будь-якій особі, що звертається з оскарженням порушення її прав і свобод, викладених в Конвенції, ефективний засіб правового захисту в національному органі; крім обов`язку впровадити такі ефективні засоби правового захисту у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини, на держави покладається загальний обов`язок розв`язувати проблеми, що лежать в основі виявлених порушень; саме держави-члени повинні забезпечити ефективність таких національних засобів як з правової, так і практичної точок зору, і щоб їх застосування могло привести до вирішення скарги по суті та належного відшкодування за будь-яке виявлене порушення.
У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до пунктів 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрацію податкової накладної в ЄРПН віднесено до обов`язків платника податків.
У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, тому у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим. Згідно із пунктами 9-20 Порядку ведення ЄРПН, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Отже, реєстрація в ЄРПН податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженнями ДПС.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні № 29, 30 від 30.10.2025 у Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх подання.
Отже, адміністративний позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5324,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - ГУ ДПС в Полтавській області оскільки спірне рішення було прийнято саме цим органом.
Крім того, представником позивача у позовній заяві було заявлено клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн., щодо цього суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частин 1, 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно частини 5 статті 137 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до положень частин 1 - 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави .
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката .
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги .
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Даних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 при розгляді справи 200/14113/18-а.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У постанові від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, яка запроваджена "для визначення розміру витрат", то в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. 
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19 та від 04 лютого 2021 року у справі №806/2299/18. 
На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи позивачем надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АН № 1918780, договір про надання професійної правничої допомоги від 16.02.2026 № 5.
Аналізуючи вищевказані документи, суд зазначає, що представником позивача не було додано документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, тощо), детального розрахунку понесених витрат .
За таких обставин, відсутні належні та допустимі докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, - 

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства "ВЕКТОР-9" (вул. Теплична, буд.1, с. Піщане, Кременчуцький район, Полтавська область, 39602, код ЄДРПОУ 33081998) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36014, код ЄДРПОУ 44057192), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання дій протиправними та скасування рішення задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийняте комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області від 25.11.2025 №13462731/33081998, №13462732/33081998 про відмову в реєстрації податкових накладних Приватного підприємства "ВЕКТОР-9" від 30.10.2025 № 29, 30 відповідно. 
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних подані на реєстрацію Приватним підприємством "ВЕКТОР-9" податкові накладні від 30.10.2025 № 29,30 датою їх подання. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ 44057192) на користь Приватного підприємства "ВЕКТОР-9" (вул. Теплична, буд.1, с. Піщане, Кременчуцький район, Полтавська область, 39602, код ЄДРПОУ 33081998) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 5324 (пп`ять тисяч триста двадцять чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.
У задоволенні клопотання представника позивача про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області витрат на професійну правничу допомогу відовимити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.   

Головуючий суддя	 	А.О. Чеснокова