Справа № 127/39959/25
Провадження № 2/127/9534/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Сичука М.М.,
за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, 

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 липня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит №71682636 в електронній формі.
Позивач зазначає, що відповідно до умов вказаного договору первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі 6 500,00 грн строком на 30 днів, а саме з 03 липня 2025 року по 01 серпня 2025 року, зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою 0,3 % на день від залишку заборгованості за тілом кредиту. Крім того, договором була передбачена комісія за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, що становило 975,00 грн. У разі порушення строків повернення кредиту умовами договору передбачалось нарахування процентів за понадстрокове користування кредитом у розмірі 4 % на день від суми основного боргу.
На обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що договір кредиту був укладений в електронній формі шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який був направлений на електронну адресу відповідача та використаний останнім для підписання договору відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Також позивач зазначав, що 07 липня 2025 року між первісним кредитором та відповідачем за ініціативою останнього було укладено додаткову угоду №15304642 до договору кредиту, відповідно до якої сторони погодили збільшення суми кредиту на 6 000,00 грн, у зв`язку з чим загальний розмір кредитних коштів склав 12 500,00 грн. Одночасно було змінено розмір процентної ставки за користування кредитом з 0,3 % до 1 % на день.
Крім того, 30 липня 2025 року між сторонами була укладена додаткова угода №15456429, якою строк користування кредитом було продовжено на 17 днів. У результаті загальний строк кредитування збільшився з 30 до 47 днів та був визначений до 18 серпня 2025 року.
Позивач посилався на те, що ідентифікація відповідача під час укладення договору та додаткових угод здійснювалася через систему BankID Національного банку України, внаслідок чого кредитодавцем були отримані персональні дані відповідача, зокрема його електронна адреса, на яку надсилалися одноразові ідентифікатори для підписання відповідних документів.
У позовній заяві зазначено, що на виконання умов договору кредиту первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу кредитні кошти у загальному розмірі 12 500,00 грн шляхом їх перерахування на банківську картку, реквізити якої були вказані відповідачем під час оформлення кредиту.
На підтвердження факту надання кредитних коштів позивач посилався на електронну платіжну інструкцію від 03 липня 2025 року про перерахування 6 500,00 грн на картковий рахунок № НОМЕР_1 та електронну платіжну інструкцію від 07 липня 2025 року про перерахування додаткових кредитних коштів у розмірі 6 000,00 грн на той самий картковий рахунок.
Крім того, позивач зазначив, що факт здійснення відповідних переказів підтверджується листом первісного кредитора від 19 листопада 2025 року, а також довідками ТОВ «Європейська платіжна система» від 25 листопада 2025 року, відповідно до яких платіжною установою було прийнято до виконання платіжні інструкції щодо перерахування на картковий рахунок відповідача кредитних коштів у загальному розмірі 12 500,00 грн.
Позивач вказував, що відповідач належним чином взяті на себе договірні зобов`язання не виконав, у встановлені договором строки кредитні кошти не повернув та не здійснив повного погашення нарахованих платежів.
При цьому позивач зазначив, що за час дії кредитного договору відповідачем було здійснено платежі на загальну суму 2 125,00 грн, однак цього було недостатньо для виконання зобов`язань за договором.
У позовній заяві вказано, що станом на момент звернення до суду заборгованість відповідача за договором кредиту становить 22 803,00 грн, з яких: 12 500,00 грн – заборгованість за основною сумою боргу; 4 025,00 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом; 278,00 грн – заборгованість за комісією; 6 000,00 грн – проценти за понадстрокове користування кредитом; пеня та неустойка не нараховувалися. 
Також позивач зазначив, що після виникнення заборгованості первісний кредитор – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» – відступив право вимоги за договором кредиту №71682636 від 03 липня 2025 року на користь ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП».
З цією метою 16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу №16/09/25, відповідно до умов якого позивач набув права вимоги до боржників, у тому числі до відповідача.
На підтвердження переходу права вимоги позивач посилався на реєстр прав вимог №19/11/25-02 від 19 листопада 2025 року, згідно з яким до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №71682636 у розмірі 22 803,00 грн.
Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором кредиту №71682636 від 03 липня 2025 року в сумі 22 803,00 грн, а також понесені судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн.
Одночасно з поданням позовної заяви представник позивача заявив клопотання про витребування від АТ КБ «ПриватБанк» інформації щодо належності відповідачу карткового рахунку № НОМЕР_1 та виписок по вказаному рахунку за періоди з 03 липня 2025 року по 06 липня 2025 року та з 07 липня 2025 року по 10 липня 2025 року, посилаючись на неможливість самостійного отримання зазначеної інформації у зв`язку з тим, що вона містить банківську таємницю.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13 січня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк».
На виконання ухвали суду до матеріалів справи надійшла інформація від АТ КБ «ПриватБанк», згідно з якою банківська платіжна картка № НОМЕР_2 належить відповідачу ОСОБА_2 . Також банком було надано виписку по рахунку, відповідно до якої 05 жовтня 2024 року на вказаний рахунок було зараховано грошові кошти у сумі 6 000,00 грн від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МАЙБІЗ», що підтверджує факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Також зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Водночас будь-яких заперечень проти позову, відзиву на позовну заяву, доказів на спростування викладених у позові обставин чи інших пояснень щодо предмета спору відповідачем до суду не подано.
На підставі п.п.1-2 ч.3 ст.223 ЦПК України суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності позивача та відповідача.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 с.247 ЦПК України). 
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення, а датою ухвалення такого рішення є дата складення повного тексту судового рішення.
Аналогічний підхід щодо застосування зазначених норм процесуального права викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11, в якій зроблено висновок, що у випадку ухвалення рішення за відсутності учасників справи моментом його ухвалення є саме дата складення повного тексту судового рішення, а не дата судового засідання.
Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України, у випадку якщо у судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складається протягом десяти днів з дня закінчення розгляду справи. Однак у даному випадку, з огляду на неявку всіх учасників справи, суд дійшов висновку про необхідність складення повного тексту рішення без його проголошення у порядку, передбаченому статтею 268 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності відповідно до вимог статей 76-81, 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 03 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у кредит №71682636 в електронній формі.
Із наданих позивачем доказів убачається, що оформлення кредиту здійснювалося шляхом заповнення відповідачем відповідної заявки в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, проходження процедури ідентифікації та верифікації особи із використанням системи BankID Національного банку України, після чого відповідачу було запропоновано ознайомитися з умовами кредитування та підписати кредитний договір шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Судом досліджено надані позивачем документи, які підтверджують укладення договору в електронній формі, паспорт споживчого кредиту, інформацію щодо застосування одноразового ідентифікатора та інші документи, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований у документах, у тому числі електронних, та підписаний сторонами.
Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
З огляду на наведене суд доходить висновку, що договір про надання коштів у кредит №71682636 від 03 липня 2025 року був укладений сторонами належним чином, відповідає вимогам чинного законодавства щодо форми правочину та є обов`язковим для виконання сторонами.
Зі змісту кредитного договору вбачається, що первісний кредитор надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 6 500,00 грн строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом відповідно до умов договору.
Крім того, судом встановлено, що 07 липня 2025 року між сторонами було укладено додаткову угоду №15304642, відповідно до якої відповідач отримав додаткові кредитні кошти у сумі 6 000,00 грн, унаслідок чого загальна сума кредиту склала 12 500,00 грн.
Також матеріалами справи підтверджується, що 30 липня 2025 року сторонами укладено додаткову угоду №15456429, відповідно до якої строк користування кредитом було продовжено на 17 календарних днів та визначено остаточну дату повернення кредиту 18 серпня 2025 року.
Суд звертає увагу, що відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди щодо всіх його істотних умов.
Надані позивачем документи свідчать про погодження відповідачем усіх істотних умов як основного договору, так і додаткових угод до нього, а тому суд вважає доведеним факт виникнення між сторонами договірних правовідносин.
Вирішуючи питання щодо фактичного отримання відповідачем кредитних коштів, суд виходить із такого.
На підтвердження виконання первісним кредитором своїх зобов`язань за договором позивачем надано платіжні інструкції щодо перерахування 03 липня 2025 року кредитних коштів у розмірі 6 500,00 грн та 07 липня 2025 року додаткових кредитних коштів у розмірі 6 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 .
З метою перевірки зазначених обставин ухвалою суду від 13 січня 2026 року було витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо належності вказаного карткового рахунку відповідачу та руху коштів по ньому.
На виконання зазначеної ухвали АТ КБ «ПриватБанк» листом від 08 травня 2026 року №20.1.0.0.0/7-260504/75396-БТ повідомило суд, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , емітовано платіжну картку № НОМЕР_4 .
Також банком надано виписки по відповідному рахунку за періоди з 03 липня 2025 року по 06 липня 2025 року та з 07 липня 2025 року по 10 липня 2025 року.
Із досліджених судом виписок убачається надходження на рахунок відповідача грошових коштів, що відповідають сумам кредитних коштів, зазначеним у платіжних документах позивача.
Таким чином, сукупність наявних у справі доказів підтверджує як належність платіжної картки відповідачу, так і факт перерахування та зарахування на неї кредитних коштів у загальному розмірі 12 500,00 грн.
Отже, доводи позивача про належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредиту знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно зі статтею 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у встановлений договором строк.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позику у строк та в порядку, встановлені договором.
За змістом статті 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.
Однак, як установлено судом, після отримання кредитних коштів відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, кредитні кошти у погоджений сторонами строк не повернув, унаслідок чого виникла прострочена заборгованість.
Доказів повного або часткового погашення заборгованості у розмірі, який би спростовував розрахунок позивача, відповідачем суду не подано.
Відзив на позовну заяву відповідач не подав, правом надати свої заперечення та докази не скористався.
Судом також встановлено, що 16 вересня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» було укладено договір факторингу №16/09/25.
Відповідно до наданого реєстру прав вимоги №19/11/25-02 від 19 листопада 2025 року право вимоги до ОСОБА_1 за договором кредиту №71682636 від 03 липня 2025 року перейшло до ТОВ «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП».
Оцінивши договір факторингу, реєстр прав вимоги та інші наявні в матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що позивач набув усіх прав первісного кредитора щодо відповідача та є належним позивачем у даній справі.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 12 грудня 2025 року загальний розмір заборгованості відповідача складає 22 803,00 грн, з яких: 12 500,00 грн — заборгованість за основною сумою кредиту, 4 025,00 грн — заборгованість за процентами за користування кредитом, 278,00 грн — заборгованість за комісією та 6 000,00 грн — заборгованість за процентами за понадстрокове користування кредитом.
Вказаний розрахунок узгоджується з умовами кредитного договору, додатковими угодами до нього та іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, а тому приймається судом як належний доказ розміру заборгованості.
Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позивач довів належними, допустимими та достатніми доказами факт виникнення у відповідача зобов`язань за договором кредиту, факт отримання ним кредитних коштів, невиконання взятих на себе договірних зобов`язань та наявність заборгованості у заявленому розмірі, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із положень статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторону, яка програла спір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним документом, наявним у матеріалах справи.
Вказані витрати є документально підтвердженими, фактично понесеними та такими, що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у разі задоволення позову.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн.
На підтвердження понесення зазначених витрат надано договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг, ордер адвоката та платіжні документи, які у своїй сукупності підтверджують факт надання правничої допомоги та її оплату.
Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу, підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Оцінивши подані докази щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із критеріїв їх реальності, необхідності та розумності, з урахуванням складності справи, обсягу виконаної роботи та значення справи для сторін.
Суд доходить висновку, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.
На підставі викладеного та керуючись ст. .16, 257, 258, 526, 527, 530, 1049, 1050 ЦК України, ст. 19, 27, 83, 175, 268, 274-275 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» заборгованість за Договором про надання коштів у кредит №71682636 від 03 липня 2025 року у загальному розмірі 22 803 (двадцять дві тисячі вісімсот три) гривні 00 копійок, яка складається з 12 500 (дванадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок – заборгованість за тілом кредиту; 4 025 (чотири тисячі двадцять п`ять) гривень 00 копійок – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування кредитом; 278 (двісті сімдесят вісім) гривень 00 копійок – заборгованість за нарахованою та несплаченою комісією; 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за понадстрокове користування кредитом. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницький апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕАЛ ФІНАНС ГРУП» код ЄДРПОУ 44280974? місцезнаходження: 08205, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3;
Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено 10.06.2026.

Суддя: