Провадження №	1-кп/447/255/26	
Справа №	447/1685/26	

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2026 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження №12026142250000048 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2026, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровка, Джанкойського району Автономної Республіки Крим, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації ВЧ НОМЕР_1 , який проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про загальну мобілізацію» 17.06.2024 ОСОБА_3 призваний на військову за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав Збройних Сил України.
Надалі, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2025 №149, солдата ОСОБА_3 призначено на посаду понтонера 1-го понтонного відділення 1-го понтонного взводу 1-ї понтонно-мостової роти понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення, справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.04.2026 №118, солдат ОСОБА_3 з 21.04.2026 перебуває у щорічній основній відпустці строком 15 діб, тобто до 05.05.2026, із вибуттям за місцем проживанням.
Проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1  солдат ОСОБА_3 ,  відповідно до вимог ст. 11, 16, 49, Статуту, зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, не допускати застосування насильства щодо підлеглих, піклуватися про стан їх здоров`я. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Окрім того, відповідно до ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець ОСОБА_3  зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Однак, 27.04.2026 близько 10:00 год. солдат ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально караним, керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, під час словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно застосував до останнього фізичну силу, що виразилося у нанесенні двох ударів кулаком правої руки у ділянку обличчя з лівої сторони, що спричинило синець лівої половини чола, синець нижньої повіки лівого ока та підшкірна гематома на фоні якої синець з локалізацією в ділянці лівої вилиці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження, 
Таким чином, ОСОБА_3 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України. 
01.05.2026 прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 подав для розгляду по суті до Миколаївського районного суду Львівської області обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, згідно із ст. 302 КПК України.
За правилами ч. 1 ст. 381 КПК України стосовно розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини та згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Разом із обвинувальним актом прокурор подав до суду заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої обвинувачений визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини та надає добровільну згоду на розгляд обвинувального акту без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, а також ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Крім цього, до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , у якій він зазначив, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини та надає добровільну згоду на розгляд обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду, а також ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Відтак, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд, вивчивши обвинувальний акт, разом із доданими до нього документами, ознайомившись із матеріалами кримінального провадження №12026142250000048, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2026, враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав та не оспорює обставини встановлені органом досудового розслідування, вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто заподіяння потерпілому ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є військовослужбовцем, проходить військову службу, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем свого проживання характеризується типово, його вік, сімейний стан, те, що малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має, наявність обставин, що пом`якшують покарання – щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжує покарання.
Суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу у межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 125 КК України, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень і цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. 
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, речові докази відсутні, судових витрат не понесено.
Керуючись ст. 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені статтею 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.
Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя                 ОСОБА_1