Справа № 752/10551/24 
Провадження № 2/752/448/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

02 березня 2026 року  Голосіївський районний суд м. Києва у складі: головуючої судді Плахотнюк К.Г., за участі секретаря судового засідання Лісненка А.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
у с т а н о в и в:
представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Редька Д.О. звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами у справі. 
В обгрунтування позову представник позивачки зазначила, що 19 вересня 1986 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб. Зазначала, що шлюб носить формальний характер, оскільки з 2022 року позивачка з відповідачем спільно не проживають, господарство не ведуть, подружній зв`язок не підтримують. Сімейні стосунки не склалися через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливості зберегти сім`ю. Стверджувала, що примирення є неможливим, спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Наполягала на розірванні шлюбу. 
Ухвалою судді від 22 травня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
26.06.2024 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов. Відповідно до змісту відзиву відповідач зазначав, що твердження сторони позивачки щодо підстав для звернення до суду з позовом, є надуманими та не відповідають дійсності. Стверджував, що сумлінно виконує свої сімейні обов`язки по відношенню до спільного майна подружжя і несе витрати по його збереженню. При цьому визнав, що позивачка у 2022 році виїхала за кордон. 
У судовому засіданні сторони відсутні. 
Сторона позивача звертаючись до суду з позовом просила розгляд справи здійснювати за відсутності позивачки та її представника. 
Відповідач у судовому засіданні відсутній, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1986 року, який зареєстрований відділом реєстраії актів громадського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області ( а.с. 21).
Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.
За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.
Згідно ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При розгляді справи про розірвання шлюбу судом було всебічно досліджено мотиви розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не проживають разом, не ведуть спільне господарство, тож не мають спільного бюджету. Позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, переконана, що примирення з відповідачем не відбудеться.
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.
Згідно з ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивачка наміру не має. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.
Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 49, 76, 77-81, 141, 142, 200, 223, 247, 263-265, 280, 354, 355, ЦПК України, ст.ст. 3, 21, 24, 36, 51, 104, 105, 112, 114 СК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -
у х в а л и в:
позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який 19.09.1986 року зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 916.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивачка - ОСОБА_4 ( адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач - ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Суддя К.Г. Плахотнюк