"27" квітня 2026 р.     

Справа № 642/1122/26
Провадження № 2/642/936/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної О.В.,
за участю секретаря Брус М.М.,
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Холодногірсько-Новобаварський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,, -
встановив:
у лютому 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», треті особи приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., Холодногірсько-Новобаварський ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Миколаївною, 09.08.2016 року та зареєстрований в реєстрі за №6759 про стягнення з нього на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» загальної суми заборгованості в розмірі 22 146,87 грн., таким що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача понесення судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 09 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. видано виконавчий напис № 6759 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та витрати за вчинення виконавчого напису у сумі 168,00 грн. 16 березня 2020 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Луценко Аліною Олександрівною відкрито виконавче провадження № 61484279 з примусового виконання виконавчого напису № 6759 виданий 09.08.2016 року приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з Позивача заборгованості у розмірі 22 146,87 грн на користь АТ КБ «ПриватБанк». У межах виконавчого провадження № 61484279 23 вересня 2020 року Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на майно боржника.
23 вересня 2020 року Старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Луценко Аліною Олександрівною виконавчий документ - виконавчий напис № 6759, виданий 09.08.2016 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Стягнення на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за угодою та витрати пов`язаних зі вчиненням виконавчого напису в загальній сумі 22146,87 грн., повернуто стягувачу на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».
Оскільки позивачу не відомо, на підставі яких документів було вчинено виконавчий напис, то його представником на адресу Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було направлено адвокатський запит від 23.12.2025 року із запитом про надання скан-копії виконавчого напису № 6759 від 09.08.2016 року, на підставі якого було відкрито виконавче провадження. У відповідь на адвокатський запит було повідомлено, що у виконавчій службі перебував на примусовому виконанні виконавчий напис №6759 від 09.08.2016, що видав нотаріус ПН Бондар І М про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приват Банк" заборгованість, однак станом на 25.12.2025 матеріали виконавчого провадження №61484279 – знищені.
Відповідачем спірний виконавчий напис представнику позивача також наданий не був у зв`язку з тим, що запитувана інформація становить банківську таємницю.
Так, позивачу не відомо походження документів, на підставі яких нотаріусом було вчинено спірний виконавчий напис. У нотаріуса було відсутнє право на вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а отже зазначений Виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню. 
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 23 лютого 2026 року позовну заяву було залишено без руху та надано час на усунення недоліків.
25 лютого 2026 року через електронний суд на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 26.02.2026 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 26.02.2026 року, було витребувано у Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» завірену належним чином копію виконавчого напису № 6759, вчиненого 09.08.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Миколаївною.
09 квітня 2026 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення по справі, в яких він заперечував проти позовних вимог, посилаючись на наступне, а саме, що 21 листопада 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено «Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт». Згідно з текстом вищевказаного документу, сторони домовилися про перегляд умов за попереднім кредитним договором від 21.06.2005 року. Станом на дату підписання угоди сума заборгованості була зафіксована у розмірі 23290,87 грн., при цьому Банк погодився частково зменшити нараховані відсотки та штрафні санкції. Позичальник, зі свого боку, зобов`язався забезпечити наявність на рахунку суми у розмірі 1356,21 грн. як гарантію виконання зобов`язань. Водночас ця угода слугувала підставою для відкриття нової кредитної лінії. Банк надав Позичальнику кредит у сумі 21934,66 грн. шляхом встановлення ліміту на платіжну картку. Сторони визначили строк кредитування тривалістю 60 місяців — до 30 листопада 2017 року. Погашення заборгованості мало відбуватися щомісячними платежами у розмірі 559,98 грн., які необхідно було вносити у період з 1 по 25 число кожного місяця. Окрему увагу в угоді приділено санкціям, а саме: у разі прострочення платежу понад один день Банк отримував право вимагати дострокового повернення всієї суми та стягнути штраф у розмірі 3833,34 грн. Як забезпечення виконання зобов`язань було визначено все майно Позичальника, а також надано згоду на автоматичне (договірне) списання коштів з будь-яких інших рахунків клієнта у Банку. Грошові зобов`язання за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 21.11.2012 року Позичальник належним чином не виконувала, порушив строки виконання зобов`язань по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом, а тому, банк як кредитодавець не був обмежений у праві здійснити позасудове стягнення заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису для задоволення своїх грошових вимог.
09 серпня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Миколаївною було вчинено виконавчий напис № 6318 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 154 940,38 грн за кредитним договором від 19 липня 2011 року, яка утворилась в період з 19.07.2011 року по 30 вересня 2016 року.
Представник відповідача вказує, що належних контррозрахунків, або письмових доказів (платіжних документів) невідповідності (боргу в меншому розмірі) чи відсутності боргу перед Банком на підтвердження повного чи часткового виконання зобов`язань за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт від 21.11.2012 року станом на день вчинення виконавчого напису, не надано, тобто, позивач належними письмовими доказами не спростовує, а ні факту заборгованості перед Банком, а ні розміру боргу зазначеного у виконавчому написі, й відповідне вважають вже є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час проведення судового розгляду були повідомлені належним чином. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 09.08.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Миколаївною, вчинено виконавчий напис який зареєстрований в реєстрі за № 6318 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» загальної суми заборгованості в розмірі 22 146,87 грн.
Виконавчий напис було вчинено за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК».
Зі змісту виконавчого напису вбачається, що його було вчинено за генеральною угодою №б/н від 21.11.2012.
На підставі вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Миколаївною виконавчого напису № 6318 від 09.08.2016 року, Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) було відкрито виконавче провадження №614842790.
16.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
23.09.2020 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", що діяв на той час.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат"та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат").
Таким актом, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Боржник у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування статей 87,88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі та установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Подібний правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц.
Суд звертає увагу на те, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж беззаперечно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі та саме за цей період.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Тож відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).
Верховний Суд у постановах від 11 жовтня 2023 року в справі № 344/13138/21 (провадження № 61-5577св23), від 02 листопада 2022 року в справі № 758/14101/16-ц (провадження № 61-17550св21), від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) виснував, що в нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:
- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;
- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Також, у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано зсувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.
Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.
Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що на момент вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису було надіслано відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та/або приватним нотаріусом письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором, розрахунки заборгованості тощо.
Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису та порядку повідомлення боржника щодо вимоги про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
При цьому, розмір заборгованості боржника перед кредитором не є предметом доказування у справах цієї категорії, а відтак суд не приймає доводи відповідача АТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Крім того, виконавчий напис вчинено 09.08.2016 року на простому кредитному договорі, який не посвідчений нотаріально.
У виконавчому написі від 09.08.2016 року № 6759 зазначено, що приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна при вчиненні нотаріальної дії керувалась статями 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року за № 1172.
Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»було внесено зміни до вказаного Переліку, зокрема щодо можливості вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано.
Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».
Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21) вказано, що: «оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.
Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. 
Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. 
Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14.
Таким чином, пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів.
Із матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.,09.08.2016 року.
Відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не надано суду доказів на підтвердження обставин того, що кредитний договір Генеральна угода б/н від 21.11.2012 , яка надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був нотаріально посвідчений та відповідно міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку, шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК».
Позивач ОСОБА_1 не погоджується із вказаною заборгованістю, вважає її спірною, а також зазначає, що нотаріусом було порушено порядок вчинення виконавчого напису.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. не врахувала та не перевірила факти наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушила вимоги ч.1ст.88 Закону України «Про нотаріат» про безспірність заборгованості, належних доказів протилежного суду не надано.
Крім того, до матеріалів заяви на вчинення виконавчого напису не долучено доказів направлення боржнику вимоги про погашення заборгованості у зазначеному розмірі із відміткою поштового відділення про вручення чи неможливість вручення боржнику такої вимоги, тому невідомими є підстави визнання нотаріусом кредитного боргу безспірним.
Оскільки, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, кредитний договір не був нотаріально посвідчений, суд доходить до висновку, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 6759 від 09.08.2016 року - необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, а тому позов слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 259, 265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд, 
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги - задовольнити.
Визнати виконавчий напис № 6759 виданий 09.08.2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК») суми заборгованості за Генеральною угодою б/н від 21.11.2012, в тому числі витрат, пов`язаних з вчиненням цього виконавчого напису, в загальній сумі 22 146 грн., таким що не підлягає виконанню. 
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27.04.2026.

Суддя        О.В. Бородіна