26.06.2026 Єдиний унікальний номер 205/7711/26
Номер провадження3/205/2068/26       

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року      м. Дніпро
Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Мовчан Д.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
громадянки України, працює: ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрована за адресою: 
АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ:
До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшов адміністративний матеріал про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 860684 від 01.06.2026 року, 01.06.2026 року о 10 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2  ОСОБА_1  вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру по відношенню доньки ОСОБА_3 , а саме, ображала нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, а також, вдарила декілька призів в обличчя, внаслідок чого вона рознервувалася, завдана шкода життю та здоров`ю. 
Під час розгляду справи по суті  ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що домашнього насильства щодо своєї доньки ОСОБА_3 не вчиняла. За її поясненнями, між нею та донькою мав місце побутовий сімейний конфлікт, однак насильницьких дій фізичного чи психологічного характеру вона не вчиняла.
Також ОСОБА_1 пояснила, що між нею та донькою існують тривалі конфліктні відносини, пов`язані з поведінкою останньої, у зв`язку з чим донька неодноразово зверталася до правоохоронних органів із заявами.
Потерпіла ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, письмових заяв чи клопотань до суду не подала.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, доходить до наступного висновку.
Диспозицією ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, зокрема застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погроз, образ чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи, а також за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі винесення такого припису.
Об`єктом вказаного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав, свобод та інтересів особи від домашнього насильства.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, полягає в умисному вчиненні діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони такого правопорушення є настання або можливість настання шкоди фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу, тобто особа має усвідомлювати протиправний характер своєї поведінки, передбачати можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи та бажати або свідомо допускати настання таких наслідків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство — це діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають чи проживали однією сім`єю, незалежно від того, чи проживає особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, недостатньо самого факту конфлікту між членами сім`ї, сварки, взаємних претензій або напружених побутових відносин. Суд має встановити саме умисне вчинення особою діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, а також те, що внаслідок таких дій могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої особи.
У цій справі з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що між нею та її донькою ОСОБА_3 мав місце побутовий сімейний конфлікт, однак ОСОБА_1 заперечила вчинення щодо доньки домашнього насильства у розумінні ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, у матеріалах справи наявні письмові пояснення бабусі, яка також вказує на тривалі конфліктні відносини в сім`ї та зазначає, що саме поведінка потерпілої провокує побутові конфлікти. Суд оцінює такі пояснення не як безумовне підтвердження правомірності поведінки ОСОБА_1 , а як доказ наявності між членами сім`ї тривалого побутового конфлікту, який сам по собі не є тотожним домашньому насильству.
Потерпіла ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, у судовому засіданні не підтвердила, пояснень суду не надала.
За таких обставин матеріали справи не містять достатньої сукупності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що дії ОСОБА_1 виходили за межі побутового сімейного конфлікту та утворювали саме склад домашнього насильства, тобто були умисними діями фізичного чи психологічного характеру, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».
Таким чином, суд доходить висновку, що під час розгляду даної адміністративної справи достатніми, належними і допустимими доказами не підтверджено факт порушення вимог чинного законодавства, а вимог ч.1 статті 173-2 КУпАП, громадянкою ОСОБА_4 .
З урахуванням викладеного, в суду відсутні правові підстави для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки у діяннях притягуваної особи відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, ч.1 ст. 173-2, 247 ч.1 п. 1, 280, 283, 284 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, працює: ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:       Д. В. Мовчан