Справа №333/12017/25
Провадження №2/333/1652/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання Шевчук Д.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК»(місце знаходження: 08135, Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд.8А, код ЄДРПОУ: 40842831) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
встановив:

18.12.2025 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом ТОВ «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів у позику в сумі 31 329,75 грн. та судових витрат.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.12.2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2892502882-534647, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала від позивача кредит в розмірі 9 250,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, та зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, відповідачка на момент звернення позивача до суду з цим позовом, має заборгованість в розмірі 31 329,75 грн., яка складається з: 9 250,00 грн. – заборгованість за сумою кредиту, 22 079,75 грн. – заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Ухвалою суду від 06.01.2026 року провадження по справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 31.03.2026 року клопотання представника позивача задоволено, витребувано з АТ “Універсал Банк” інформацію щодо випуску банківської картки на ім`я відповідачки та виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки.
13.05.2026 року на адресу суду від АТ «Унверсал Банк» надійшла запитувана інформація. 

У судове засідання представник позивача Гурський Г.Ю. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, у разі неявки відповідачки не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_1  до зали судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. 
У зв`язку з вищезазначеним, на підставі ст. 130 ЦПК України, суд вважає, що відповідачка належним чином повідомлена про час, дату та місце слухання справи. 
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідачки на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. 

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У розумінні статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно частини першої статті 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).
За змістом статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 03.12.2021 року між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір №2892502882-534647 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
Відповідно до п.1.1 вказаного договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 9 250,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором.
Згідно з п.1.2. вказаного договору, тип кредиту – споживчий кредит. Проценти за користування кредитом: 3 933 грн., які нараховуються за ставкою 1,85 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.п.1.3.2.). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2,20 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п.1.3.3). Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.3.4., 3.5., 3.6. цього договору (п.1.4.).
В пункті 2.1. договору передбачено, що кредит надається строком на 22 дні (далі — лояльний період), початком якого є дата підписання договору, а закінченням є дата зарахування на поточний рахунок кредитодавця.
Сторони погодили, що встановлений в п.2.1 договороу строк лояльного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом оплати ним протягом лояльного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом (п.2.2). Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного п.2.1. цього договору (п.2.3.).

Пунктом 3.4. договору встановлено, що відповідно до вимог частини 4 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», сукупна вартість кредиту для позичальника (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової (процентної) ставки за кредитом та вартості всіх послуг, пов`язаних з одержанням, обслуговуванням, погашенням кредиту та укладенням цього договору за умови дотримання позичальником Графіку розрахунків, що є додатком цього договору, становить 13 183 грн., або 143% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 3 933 грн., або 43% від суми кредиту.
Сторони погоджуються, що у випадку користування кредитом з боку позичальника більше за визначений лояльним періодом, встановлений п.2.1 договору або додатковими угодами між сторонами зобов`язання позичальника за цим договором продовжуються на весь період користування кредитом (п.3.5.).
Підписавши цей Договір позичальник підтвердив те, що він чітко усвідомлює всі умови цього договору та не перебуває під впливом помилки чи обману (п.п.5.1.4.).
Цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в Інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму (п.9.1).
Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами власних обов`язків за цим договором (п.9.2).
Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «КОШЕЛЬОК». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких знаходиться на сайті кредитодавця: https://koshelok.net (п.9.4). 
Згідно графіка розрахунків, який є додатком №1 до договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2892502882-534647 від 03.12.2021 року, яким встановлюються періодичність та розмірі платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а саме: дата видачі кредиту/дата платежу - 03.12.2021-24.12.2021; кількість днів у розрахунковому періоді - 22; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період - 9 250/13 015,00; сума кредиту за договором/погашення суми кредиту - 9 250/9 250; процентна ставка за користування кредитом - 40,7; загальна вартість кредиту, грн. - 13 015,00.
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості вбачається, що сума заборгованості за договором кредиту № 2892502882-534647 від 03.12.2021 року становить 31 329,75 грн., з яких: 9 250,00 грн. – заборгованість за кредитом; 22 079,75 грн. - заборгованість по відсотках, з них: 3 764,75 грн. – нараховано % в межах лояльного періоду; 18 315,00 грн. – нараховано % за продовжений строк користування позикою.
Щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу

У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У розумінні ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Фактичне надання кредитних коштів ОСОБА_1 повідомленням XPAY Group LLC про успішне зарахування 03.12.2021 року коштів в сумі 9 250,00 грн. на карту № НОМЕР_2 , Order ID транзакції: 46363658, опис замовлення: видача кредитних коштів, Договор займа №2892502882-534647, а також повідомленням ЦВ ПАТ “МТБ БАНК” у м. Києві про успішність операції через систему XPAY та зарахування на карту картодержателя: дата платежу - 03.12.2021 року, сума платежу — 9 250; ID транзакції: НОМЕР_3 ; номер карти: НОМЕР_4 .
Згідно інформації, наданої АТ “Універсал Банк” на виконання ухвали суду, на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано банківську картку № НОМЕР_4 та відкритий рахунок НОМЕР_5 . 
Як встановлено судом, ОСОБА_1 взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконала, кредитні кошти в строки, визначені у договорі не повернула, у зв`язку з чим за останньою перед ТОВ «КОШЕЛЬОК» обліковується заборгованість.

Враховуючи, що фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку не повернуті, суд переконаний, що ТОВ «КОШЕЛЬОК» вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Суд звертає увагу, що з розрахунку заборгованості вбачається розрахування усієї суми заборгованості з урахуванням також нарахованих відсотків, що передбачені п.1.3. договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2892502882-534647 від 03.12.2021 року.

Таким чином, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача в тому числі процентів за користування кредитом.

Водночас, заборгованість за процентами, на думку суду, становить 3 764,86 грн., а не 22 079,75 грн., як зазначено у позовній заяві та розрахунку заборгованості, з огляду на таке.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12 виснувала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Відповідно до п.2.1 договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2892502882-534647 від 03.12.2021 року, кредит надається троком на 22 (доби) дні. Згідно графіку розрахунків періодичності та розміру платежів позичальника, дата видачі кредиту/дата платежу: 03.12.2021/24.12.2021.
І хоча пунктом 3.5 договору сторони погодили можливість продовження лояльного періоду, матеріали справи не містять доказів його продовження.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, банком нараховані відсотки за продовжений строк користування позикою з 25.12.2021 року по 24.03.2022 року. Тобто у вказаний період відсотки в розмірі 18 315,00 грн. нараховані поза межами строку дії кредитного договору.

Щодо посилання позивача на правомірність застосування відкладальної обставини (продовження строку користування кредитним коштами на 90 днів), слід зазначити про те, що для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. 
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога в частині стягнення з відповідачки процентів за користування кредитом за договором про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №2892502882-534647 від 03.12.2021 року підлягає задоволенню в розмірі 3 764,86 грн. (22 079,75 грн. – 18 314,89 грн.).

Розглянувши вимоги ТОВ «КОШЕЛЬОК» про стягнення з ОСОБА_1 на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., суд дійшов до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копії: Договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025 року, укладеного між адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери» та ТОВ «КОШЕЛЬОК», укладеного 10.07.2025 року додатку до договору про надання правової допомоги від 12.02.2025 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Розглянувши надані позивачем документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи, докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи, а також обсяг виконаних адвокатом робіт (фактично представником позивача складено тільки позовну заяву, по справі було призначено три судових засідання, у яких представник позивача участі не приймав), суд, керуючись принципами розумності, співмірності, справедливості та верховенства права, дійшов до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3 000 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Враховуючи, що позов було задоволено на 41,54 (13 014,86х100/31 329,75), тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачки у сумі 1 006,26 грн. (2 422,40*41,54/100).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.4, 12, 81, 89, 141, 247, 265, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 527, 530, 1048, 1050 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК»(місце знаходження: 08135, Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд.8А, код ЄДРПОУ: 40842831) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК»(місце знаходження: 08135, Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд.8А, код ЄДРПОУ: 40842831) заборгованість за кредитним договором №2892502882-534647 від 03.12.2021 року в розмірі 13 014 (тринадцять тисяч чотирнадцять) грн. 86 коп., з яких: 9 250,00 грн. – заборгованість за сумою кредиту, 3 764,86 грн. - заборгованість за відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК»(місце знаходження: 08135, Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд.8А, код ЄДРПОУ: 40842831) – 1 006 (одну тисячу шість) грн. 26 коп. судового збору. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК»(місце знаходження: 08135, Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Антонова, буд.8А, код ЄДРПОУ: 40842831) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст заочного рішення складено 18.05.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду 
м. Запоріжжя        Р.С. Холод