Справа № 450/2700/25  Провадження № 2/450/251/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2026 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Данилів Є.О.
при секретарі Хохолик О.І
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 
про (предмет позову): визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право на завершення процедури приватизації земельної ділянки площею 1,6493 га, кадастровий № 4623682600:08:000:0445 та земельної ділянки площею 0,3229 га, кадастровий № 4623682600:08:000:0446, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 
стислий виклад позиції позивача та відповідача :
підстава позову (позиція позивача): ОСОБА_3 , за час свого життя крім іншого набув право на земельну частку (пай) без визначення контурних меж на місцевості площею 2,39 га, яка перебувала у колективній власності с/г АТ «Електрон». Право на земельну частку (пай) належало його матері ОСОБА_4 , яка була членом с/г акціонерного товариства «Електрон» на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 465150, яку він успадкував після її смерті на підставі заповіту посвідченого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради вступивши в управління спадковим майном (довідка видана виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 1163 від 05.11.2008 року. В подальшому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) була розроблена технічна документація, та земельна ділянка була сформована в 2 окремих ділянки: 1 площею 1,6493 га з кадастровим № 4623682600:08:000:0445 та 2-га площею 0,3229 га з кадастровим № 4623682600:08:000:0446 призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
За час свого життя ОСОБА_3 своїми майновими правами своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядився в цілому чи частково, заповіту не склав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . З урахуванням того, що спадкодавцем не було складено заповіту, у відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкування після смерті ОСОБА_3 здійснюється за законом почергово. Спадкоємцем першої черги спадкування після смерті ОСОБА_3 є його дружина ОСОБА_2 , 1948 року народження та дочка ОСОБА_1 ,1969 року народження.(свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 .) Прізвище змінено у зв`язку із реєстрацією шлюбу свідоцтво НОМЕР_4 ). Як слідує з Довідки виданої ОСВБ «Фабрична 11», на момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ним за адресою АДРЕСА_1 проживала його дочка ОСОБА_1 , яка доглядала його оскільки він потребував догляду після хвороби. Натомість його дружина ОСОБА_2 разом з ними не проживала, із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку не зверталась, оскільки на спадкове майно не претендувала та не мала наміру його спадкувати.
На підставі наведеного, враховуючи, що визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що обставини склалися так, що в іншому крім судового порядку позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, оскільки спадкодавець за життя не зареєстрував за собою право власності на вищезазначені майнові права, позивач вважає, що найбільш ефективним швидким та повним застосуванням наданих законом норм, а саме п. 1 ч.2 ст. 16 ЦК України для захисту його права буде право на визнання за ним права на спадкове майно. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.
Позивач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.
15.07.2025 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.
Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і -заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер  ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Дмитрівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області від 05.11.2010 року.
У відповідності до вимог ст. 1220 ЦК України, в день смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина після смерті останнього.
За час свого життя крім іншого ОСОБА_3 набув право на земельну частку (пай) без визначення контурних меж на місцевості площею 2,39 га, яка перебувала у колективній власності с/г АТ «Електрон». Право на земельну частку (пай) належало його матері ОСОБА_4 , яка була членом с/г акціонерного товариства «Електрон» на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 465150, яку він успадкував після її смерті на підставі заповіту посвідченого виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради вступивши в управління спадковим майном (довідка видана виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 1163 від 05.11.2008 року. 
В подальшому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) була розроблена технічна документація, та земельна ділянка була сформована в 2 окремих ділянки: 1 площею 1,6493 га з кадастровим № 4623682600:08:000:0445 та 2-га площею 0,3229 га з кадастровим № 4623682600:08:000:0446 призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до частин 1, 4 статті 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян в межах норм, провадиться один раз по кожному виду використання. Виходячи з вимог частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства.
Згідно зі статтею 118 ЗК України процедура приватизації розпочинається після надання громадянину дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органом державної влади або місцевого самоврядування, який надає відповідні дозволи.
Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Частиною 3 статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.
Згідно з пунктом «г» частини 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному.
Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.
Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.
Згідно статті 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Отже, у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкодавці у порядку спадкування набувають право на завершення процедури приватизації.
Відтак, до складу спадщини входить, у тому числі, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому законом порядку та не завершив у зв`язку зі смертю. Це право не залежить від наявності у спадкоємця особистого права на приватизацію землі.
Таким чином згідно вимог ст. 1218 ЦК України, у склад спадщини ОСОБА_3 увійшло, окрім іншого, право на земельну ділянку площею 1,6493 га, кадастровий № 4623682600:08:000:0445 та земельну ділянку площею 0,3229 га, кадастровий № 4623682600:08:000:0446, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Встановлено, що за час свого життя ОСОБА_3 своїм майном на випадок смерті не розпорядився в цілому чи частково, заповіту не склав, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкування його майна повинно здійснюватися за законом, в порядку черговості.
Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 82479037 від 09.09.2025 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкова справа не заводилася.
У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом майна померлого є його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (факт родинних відносин підтверджується згідно відмітки про сімейний стан в паспорті громадянина НОМЕР_6 виданим Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області від 27.06.2002 року) та позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданого 02.12.1969 року). Прізвище « ОСОБА_6 » змінено на « ОСОБА_7 » внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_8 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 08.05.1996 року).
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Як вбачається з Довідки виданої ОСВБ «Фабрична 11», на момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з ним за адресою АДРЕСА_1 проживала його дочка ОСОБА_1 , яка доглядала його оскільки він потребував догляду після хвороби. Натомість його дружина ОСОБА_2 разом з ними не проживала, із заявою про прийняття спадщини у встановленому законом порядку не зверталась, оскільки на спадкове майно не претендувала та не мала наміру його спадкувати.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Спадкоємець ОСОБА_2 на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 не претендує, позовні вимоги визнає, про що написала відповідну заяву.
Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене вище встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна не має можливості, оскільки спадкодавець за життя розпочав процедуру приватизаціїземельної ділянки площею 1,6493 га, кадастровий № 4623682600:08:000:0445 та земельної ділянки площею 0,3229 га, кадастровий № 4623682600:08:000:0446, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, однак не встиг зареєструвати право власності на земельну ділянку за життя.
За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, те, що спадкодавець за час свого життя не розпорядився спадковим майном на випадок своєї смерті; те, що позивач являється спадкоємцем за законом; що позивач вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини після смерті спадкодавця; те, що визнання права на завершення приватизації земельної ділянки та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; відповідач визнала позовні вимоги заявлені позивачем та ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259,263,265, 268 ЦПК України, суд,-
ухвалив :
позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право на завершення приватизації земельної ділянкиплощею 1,6493 га, кадастровий № 4623682600:08:000:0445, розташована Львівська область, Пустомитівський район, Дмитрівська сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та одержання документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчують право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,3229 га, кадастровий № 4623682600:08:000:0446, розташована Львівська область, Пустомитівський район, Дмитрівська сільська рада, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та одержання документів на ім`я ОСОБА_1 , що посвідчують право власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , АДРЕСА_2 .
Повний текст судового рішення складено 22 січня 2026 року.

Суддя	Є.  О.  Данилів