УХВАЛА

17 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 911/133/26 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Жукова С.В. 
розглянувши заяву  ОСОБА_1 
про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І.
у справі №911/133/26

за позовом  ОСОБА_1 
до Садівничого товариства "Заліське"
про визнання недійсним рішення зборів,-

ВСТАНОВИВ:
У січні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом до Садівничого товариства "Заліське" про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Садівничого товариства "Заліське", що відбулися 25.09.2021.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що загальні збори Садівничого товариства "Заліське" проведені всупереч вимогам чинного законодавства, чим порушено корпоративні права ОСОБА_1 .
Господарський суд Київської області ухвалою від 03.02.2026 відмовив у відкритті провадження у справі №911/133/26 за позовом ОСОБА_1 до Садівничого товариства "Заліське" про визнання недійсним рішення загальних зборів, що відбулися 25.09.2021, на підставі п.2 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України.
Північний апеляційний господарський суд постановою від 08.04.2026 залишив без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 03.02.2026 у справі №911/133/26.
28.04.2026 ОСОБА_1 через систему Електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.02.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 у справі №911/133/26.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2026 для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі №911/133/26 визначено колегію суддів у складі: Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.
11.05.2026 та 12.05.2026 від ОСОБА_1 надійшли дві заяви (№11 та №12) про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І. від розгляду справи №911/133/26.

Ухвалою Верховного Суду від 15.06.2026 заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І. від розгляду справи №911/133/26 визнано необґрунтованими. Передано матеріали справи №911/133/26, наявні в суді касаційної інстанції, на автоматичний розподіл для визначення судді з розгляду заяви про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І.

За результатами авторозподілу для розгляду заяви №12 ОСОБА_1 про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І. у справі №911/133/26 визначено суддю Жукова С.В., про що свідчить протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.06.2026.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 №12 про відвід судді суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І. від розгляду справи №911/133/26, Суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на таке.

У вказаній заяві ОСОБА_1 №12 про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І. від розгляду справи №911/133/26 заявник посилається на п.5 ч.1 ст.35 ГПК України та зазначає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

В заяві №12 заявник зазначає:

- 28.04.2026, о 17:00:53, до "електронного кабінету" позивача надійшов документ у справі №911/133/26 - "Витяг з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями", згідно з яким колегію суддів, для перегляду справи №911/133/26 визначено у складі: суддя-доповідач - Кібенко О.Р., судді Студенець В.І., Бакуліна С.В., у зв`язку із чим у ОСОБА_1 виникли сумніви в неупередженості та об`єктивності вказаної колегії суддів;

- 01.05.2026 ОСОБА_1 подав заяву (№10) про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І. від розгляду справи №911/133/26;

- 08.05.2026 о 10:34, до "електронного кабінету" позивача, надійшов документ: "(ЄДРСР) ст.43 ГПК України Ухвала ВС про неприпустимість зловживання процесуальними правами", якою заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І. від розгляду справи №911/133/26 залишено без розгляду;

- "те, що Верховний Суд, у складі Колегії суддів Касаційного Господарського Суду: Головуючий суддя - Кібенко О. Р., суддя Бакуліна С. В., та суддя Студенець В. І., залишив без розгляду "Письмову Заяву № 10.", викликало, у Позивача, великій сумнів в об`єктивності та неупередженості цих суддів.";

- 14.09.2022 Верховний Суд, у складі палати для розгляду справ, щодо корпоративних спорів‚ корпоративних прав та цінних паперів Касаційного Господарського Суду ухвалив постанову у справі №909/298/21, до якої суддя Кібенко О.Р., виклала "окрему думку", яку потрібно покласти як підставу для цієї "заяви про відвід"; оскільки ухвала Верховного Суду від 07.05.2026 у справі №911/133/26 не підлягає оскарженню, то позивач не має юридичної можливості, в "процесуальний спосіб" довести її незаконність; саме спосіб реагування колегії суддів на "Письмову заяву №10" - залишення заяви без розгляду на підставі ст.43 ГПК України, без оцінки "Суті Наведених Підстав" створює у позивача додатковий сумнів в неупередженості та об`єктивності цього складу суду; заява, яка містить фактичні обставини та мотиви сумніву в неупередженості суддів, не може бути визнана такою, що суперечить завданню господарського судочинства лише з огляду на емоційну форму окремих висловлювань; Верховний Суд у складі колегії суддів Кібенко О.Р., Бакуліна С.В., Студенець В.І. у формі - не толерантній, не процесуальній, не прийнятній для верховенства права залишив без розгляду заяву про відвід; судді Кібенко О.Р., Бакуліна С.В., Студенець В.І., або не знають, що між поняттями "завдання" і "засади" господарського судочинства" є різниця, або умисно, вважаючи позивача недосвідченим, маніпулюють "процесуальними нормами", щоб тільки не розглянути "по суті" його "Письмову заяву №10";

- "Суддя Кібенко О. Р., суддя Бакуліна С. В., суддя Студенець В. І., ні яким чином не обґрунтували на ЯКІЙ ПІДСТАВІ, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, вони визнали лексику Позивача, ОСОБА_1 , яку він застосував при написанні "Письмова Заява № 10", "Нецензурною Лексикою", "Образливими Словами" та "Лайливими Словами", зокрема, для надання особистих характеристик. Позивач нагадує Високому Суду, що Судом, ніяким Судом, не встановлена його вина в "Нецензурній Лайці" та в "Неповазі До Суду";

- "Позивач розуміє суддів Касаційного Господарського Суду: суддю Кібенко О. Р., суддю Бакуліну С. В., та суддю Студенця В. І., таким чином, що судді сприйняли стилістику Позивача, яку Позивач застосував при написанні "Письмова Заява № 10", як "Неповагу", і визнали це "Зловживанням Процесуальними Правами"; ТАКІ ДІЇ судді Кібенко О. Р., судді Бакуліної С. В., та судді Студенця В. І., надають Позивачу підстави сумніватися в неупередженості і об`єктивності суддів"; "Зверніть, будь ласка, увагу, що "Зловживання" можливе тільки "Процесуальними Правами" і, що до таких "Процесуальних Прав" не входять Прояви Неповаги До Суду" !!!; "Те що ви визнали ЗЛОВЖИВАННЯМ "Неповагу До Суду" - так це не може бути ЗЛОВЖИВАННЯМ і регламентується ЗОВСІМ ІНШОЮ НОРМОЮ Господарського Процесуального Кодексу України…"; "Неповага До Суду" не може мати наслідком залишення без розгляду "Письмова Заява № 10. З А Я В А Позивача, ОСОБА_1 , про відвід Колегії суддів Верховного Суду Касаційного Господарського Суду: Головуючий суддя - Кібенко О. Р., суддя Бакуліна С.В., суддя Студенець В.І." !!! "Неповага До Суду" тягне на зовсім інші наслідки !!!; "Неповага До Суду" може бути тільки у Справі "Про адміністративне правопорушення" !!!; А Позивач, ОСОБА_1 , не притягувався до "Адміністративній Відповідальності" за "Неповагу До Суду" !!!!";

- "Сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Кібенко О. Р., судді Бакуліної С. В., та судді Студенця В. І., виникли у Позивача виключно у зв`язку з свавільним та неоднозначним, по різному в різних справах, з різним складом учасників, але при одних і тих самих нормах "Процесуального Права", які не відповідають завданню "Господарського Судочинства", застосуванням, цих норм, суддею Кібенко О. Р., суддею Бакуліною С. В., та суддею Студенцем В. І. У Позивача складається враження, що "ЧЕСНО ЧИТАТИ" - ще потрібно вміти, а "ЧЕСНЕ ЧИТАННЯ" тільки тоді коли потрібно, і для кого потрібно - це не "ЧЕСНЕ ЧИТАННЯ", це порожня декларація. Позивача жахає "ЧЕСНЕ ЧИТАННЯ" у "виконанні" судді Кібенко О. Р., судді Бакулінлї С. В., та судді Студенця В. І. !!!".

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтями 35, 36 ГПК України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною першою статті 35 ГПК України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Наведеними нормами передбачено обов`язкові підстави для відводу (самовідводу) судді. Втім, посилання на відповідну обставину повинно бути обґрунтованим, а сама обставина - такою, що дійсно викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, колегії суддів.

Приписами частини четвертої статті 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність; вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду; позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій, поведінки судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність; особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Особа яка подала заяву про відвід судді (суддів), повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді (суддів) у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Європейський суд з прав людини зазначає, що у кожній окремій справі потрібно вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ГПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Розглянувши заяву та дослідивши викладені в ній доводи, Суд дійшов висновку, що заява не містить належного обґрунтування та доказів, які б свідчили або могли свідчити про наявність заінтересованості суддів у результаті розгляду справи №911/133/26, можливого сумніву в неупередженості чи об`єктивності суддів під час розгляду цієї справи відповідно до статті 35 ГПК України. 

Оскільки "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного", а позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували, що судді Кібенко О.Р., Бакуліна С.В., Студенець В.І. прямо чи побічно заінтересовані у результаті розгляду справи, або / та / чи існують переконливі факти, які могли би викликати сумніви щодо їхньої безсторонності або / та / чи існування наявності фактів, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями судді та / чи суддів, рішення або окрема думка судді в цій чи/та інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу та не є і не може викликати сумніви щодо безсторонності та неупередженості судді/суддів, і не свідчать, що у цьому контексті за цими доводами та обставинами, є питанням довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі, а також для того щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача виникли сумніви у неупередженості судді.

З урахуванням наведеного, доводи заяви ОСОБА_1 № 12 про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І. від розгляду справи №911/133/26 не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 ГПК України для відводу суддів, а також не підтверджують упередженість та необ`єктивність суддів при розгляді цієї справи, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Кібенко О.Р., Бакуліної С.В., Студенця В.І. від розгляду справи №911/133/26. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Жуков