ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
01 липня 2026 року 15:48	Справа № 280/6527/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., за участю секретаря судового засідання Власюка В.О. та представників
позивача Головченко І.С.
відповідачів ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, просп. Соборний, 166; код ЄДРПОУ ВП: 44118663)
до 1. Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, 4; код ЄДРПОУ 07809992)
2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )
про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі території України,

ВСТАНОВИВ:
29.06.2026 об 11 год. 15 хв. до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі – позивач) до 1. Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя (далі – відповідач 1 або КЕВ м. Запоріжжя), 2. ОСОБА_2 (далі – відповідач 2), в якій позивач просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя - ОСОБА_2 до повного погашення боргу.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Керівником даної юридичної особи є ОСОБА_2 . Відповідач 1 має податковий борг в сумі 1 234 108,65 грн. Позивачем відповідно до вимог ст. 59 та ст. 42 Податкового кодексу України надіслано відповідачу 1 податкову вимогу форми «Ю» від 17.10.2025 № 0007889-1302-0801, яку отримано ним 24.10.2025. Відповідачем 1 не погашено податковий борг протягом 240 календарних днів з моменту вручення податкової вимоги. Посилаючись на ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», пункт 87.13 статті 87 Податкового кодексу України, ст. 289-2 КАС України позивач просить суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівнику відповідача 1 – відповідачу 2.
Ухвалою суду від 29.06.2026 відкрито провадження в адміністративній справі № 280/6527/26; призначено судове засідання на 01.07.2026.
Відповідачі позов не визнали, у поданому відзиві (вх. від 29.06.2026 № 36340) зазначили, що станом на момент подання та розгляду позову фактичний залишок податкового боргу КЕВ м. Запоріжжя становить 634 108,65 грн. Отже, у контролюючого органу відсутнє право на звернення до суду з даним позовом, що є самостійною підставою для повної відмови у задоволенні позовних вимог. Також, заходи примусового обмеження конституційного права на свободу пересування (ст. 33 Конституції України) є винятковими та можуть застосовуватися судом лише у випадку встановлення факту свідомого та навмисного ухилення боржника чи його керівника від сплати боргу. Надані казначейські документи підтверджують, що рішення суду у справі № 280/10309/25 перебуває на активній стадії примусового виконання через уповноважений державний орган – ДКСУ, кошти стабільно списуються та надходять до бюджету в міру фінансування. Будь-які дії керівника Цурганова В.В., спрямовані на приховування активів чи ухилення від сплати податків, повністю відсутні. Крім того, КЕВ м. Запоріжжя є державною військовою установою Міністерства оборони України. Фінансування видатків на сплату податків здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Бюджетного кодексу України. Керівник військової установи позбавлений можливості самостійно, без наявних бюджетних асигнувань, розпоряджатися державними коштами. Застосування обмежень до керівника органу військового управління під час дії правового режиму воєнного стану підриває обороноздатність регіону та суперечить державним інтересам. У задоволенні позову просить відмовити.
01.07.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 36907), від відповідачів – заперечення на відповідь на відзив (вх. № 36931).
У судовому засіданні 01.07.2026 на підставі ст. 250 КАС України судом проголошено скорочене судове рішення. Технічна фіксація здійснювалася за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.
Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя (код ЄДРПОУ 07809992) зареєстрований в якості юридичної особи.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, станом на 26.05.2026 керівником відповідача 1 є ОСОБА_2 .
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до даних інтегрованих карток платника податків та довідки про заборгованість, за відповідачем 1 станом на день подання позовної заяви рахується податкова заборгованість із земельного податку з юридичних осіб у розмірі 1 234 108,65 грн, що виникла у зв`язку із несплатою самостійно задекларованих податкових зобов`язань, а також нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій та пені.
Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, податковим органом вживались заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку. Так, ГУ ДПС у Запорізькій області направлено відповідачу 1 податкову вимогу форми «Ю» від 17.10.2025 № 0007889-1302-0801 на суму 1 368 567,73 грн, яку отримано ним 24.10.2025. 
Доказів оскарження податкової вимоги форми «Ю» від 17.10.2025 № 0007889-1302-0801 матеріали справи не містять.
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
Відповідно до пп. 95.1 - 95.4 ст. 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.11.2025 у справі № 280/10309/25, що набрало законної сили 05.12.2025, стягнуто з Квартирно – експлуатаційного відділу м.Запоріжжя (вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 4, м. Запоріжжя, 69063; код ЄДРПОУ 07809992), яке має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків, кошти у сумі податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб:
- у сумі 1 416 091,04 грн (один мільйон чотириста шістнадцять тисяч дев`яносто одна гривня 04 копійки), які зарахувати на р/р №UA468999980334149811000008473; отримувач - ГУК у Зап.обл./ТГ м.Вільнянськ/18010500; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП);
- у сумі 680 грн (шістсот вісімдесят гривень 00 копійок), які зарахувати на р/р №UA598999980334179811000008485; отримувач - ГУК у Зап.обл./ТГ смт Кушугум/18010500; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).
Відповідач 1 має відкриті банківські рахунки в Державній казначейській службі України, до якої направлено платіжні інструкції на примусове списання (стягнення) коштів. Листами Олександрівського управління ДКСУ Запорізької області від 11.03.2026 № 02-06.1-06/365, від 15.04.2026 № 02-06.1-06/530, від 04.06.2026 № 02-06.1-06/775 підтверджується, що на виконання рішення суду проведено часткове списання коштів, а саме: 09.03.2026 – 300 000,00 грн, 13.04.2026 – 100 000,00 грн, 03.06.2026 – 200 000,00 грн.
Наведені обставини зумовили звернення Головного управління ДПС у Запорізькій області до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Згідно з частиною 1 статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 20.1.35-2 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду керівників юридичних осіб або постійних представництв нерезидентів-боржників за межі України у разі невиконання податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу.
Відповідно до пункту 87.13 статті 87 ПК України у разі несплати протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги суми податкового боргу, що перевищує 1 мільйон гривень, контролюючий орган може звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України - до погашення такого податкового боргу.
Вимоги абзацу першого цього пункту не застосовується у разі наявності зобов`язання держави щодо повернення юридичній особі або постійному представництву нерезидента-боржника помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, бюджетного відшкодування податку на додану вартість, якщо загальна сума непогашеної заборгованості держави перед боржником дорівнює або перевищує суму податкового боргу такого боржника.
Тимчасове обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника за межі України встановлюється як забезпечувальний захід виконання судового рішення або рішення керівника контролюючого органу про стягнення суми податкового боргу.
Згідно з пунктом 87.14 статті 87 ПК України, закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України регулює Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-XII.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 6 цього Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він є керівником юридичної особи або постійного представництва нерезидента (згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, наданими відповідно до Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань”), що не виконує встановленого Податковим кодексом України податкового обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань, що призвело до виникнення у такої юридичної особи або постійного представництва нерезидента податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, - до погашення суми такого податкового боргу, у зв`язку з яким таке обмеження встановлюється.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу тимчасового обмеження права громадян України на виїзд за межі території України визначені у статті 289-2 КАС України, частиною першою якої установлено, що у разі невиконання у встановлені Податковим кодексом України строки обов`язку щодо сплати грошових зобов`язань юридичною особою або постійним представництвом нерезидента, що призвело до виникнення податкового боргу (заборгованості) у сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, та якщо такий податковий борг не сплачено протягом 240 календарних днів з дня вручення платнику податків податкової вимоги, податковим органом подається до суду за основним місцем реєстрації юридичної особи або постійного представництва нерезидента позовна заява про застосування судом тимчасового обмеження керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника у праві виїзду за межі території України.
Як вже зазначалося, за відповідачем 1 станом на день подання даного позову обліковується податковий борг в сумі 1 234 108,65 грн із земельного податку з юридичних осіб.
При цьому, незважаючи на вжиті контролюючим органом заходи, податковий борг відповідача 1 не було погашено протягом 240 календарних днів з дня вручення податкової вимоги форми «Ю» від 17.10.2025 № 0007889-1302-0801.
Суд відхиляє твердження відповідачів про те, що станом на момент подання та розгляду позову фактичний залишок податкового боргу КЕВ м. Запоріжжя становить 634 108,65 грн, оскільки такі покликання спростовуються матеріалами справи (інтегрованими картками платника податків та довідкою про заборгованість). При цьому, дійсно, відповідачем 1 частково сплачено податковий борг в сумі 600 000,00 грн, що відображено в інтегрованій картці платника податків. Однак, недоїмка станом на день подання даного позову в сумі 1 234 108,65 грн (станом на 30.06.2026 – 1 286 167,08 грн) продовжувала утворюватися за рахунок несплати самостійно задекларованих податкових зобов`язань, а також нарахованих контролюючим органом штрафних санкцій та пені, і перевищувала 1 млн. грн.
Стосовно посилань відповідача на те, що КЕВ м. Запоріжжя є державною військовою установою Міністерства оборони України суд зазначає, що норми Податкового кодексу України не ставлять в залежність застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України керівника юридичної особи від її статусу.
Крім того, визначальним в даному випадку є сам факт податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, і непогашення суми такого податкового боргу протягом 240 днів з дня вручення податкової вимоги, а не намір/відсутність наміру ухилитися від сплати заборгованості.
З огляду на встановлений факт наявності у відповідача 1 податкового боргу в сумі, що перевищує 1 мільйон гривень, і непогашення суми такого податкового боргу протягом 240 днів з дня вручення податкової вимоги, суд висновує про наявність підстав для застосування судом тимчасового обмеження керівника вказаної юридичної особи у праві виїзду за межі території України до погашення суми податкового боргу.
Відтак, на підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
При цьому, суд також враховує, що обмеження у праві виїзду за межі території України є забезпечувальним заходом, який має тимчасовий характер і відповідно до пункту 87.14 статті 87 ПК України закінчення дії тимчасового обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника здійснюється у разі погашення суми податкового боргу, зазначеної у рішенні суду, у зв`язку з якою було застосовано таке обмеження, або у разі отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну керівника юридичної особи або постійного представництва нерезидента-боржника, або у разі початку судових процедур у справах про банкрутство стосовно такого боржника.
Отже, оскільки обмеження у праві виїзду керівника юридичної особи за межі території України пов`язано з наявністю певних обставин, суд вважає за необхідне визначити в рішенні суду межі застосування такого заходу, а саме, суд вказує, що застосований забезпечувальний захід у вигляді обмеження у праві виїзду за межі території України зберігає чинність до моменту погашення податкової заборгованості або до настання інших обставин, зазначених в пункті 87.14 статті 87 ПК України.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позовну заяву Головного управління ДПС у Запорізькій області – задовольнити.
2. Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України керівника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, 4; код ЄДРПОУ 07809992) – ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до погашення податкового боргу у розмірі 1 234 108 (один мільйон двісті тридцять чотири тисячі сто вісім) гривень 65 коп. або до настання інших обставин, зазначених в пункті 87.14 статті 87 Податкового кодексу України.

Рішення може бути оскаржене, згідно статті 289-2 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили, згідно зі статтею 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписано 02.07.2026.

Суддя Ю.П. Бойченко