РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/2619/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), у якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 06.02.2026 (помилково вказана пенсійним органом дата рішення 06.01.2025) № 956120835816 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII;
зобов`язати відповідача перевести ОСОБА_3 починаючи з 29.01.2026 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в податкових органах з 03.08.1987 по 26.12.2023 та з 07.01.2026 по 28.01.2026, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображеної у довідках Державної податкової служби України від 29.01.2026 № 39, від 29.01.2026 № 40.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.
За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області отримує з 05.10.2025 пенсію за віком, призначену у зв`язку з досягненням пенсійного віку 60 років та яка обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що у зв`язку зі звільненням з посади, робота на якій дає право на призначення пенсії державного службовця 28.01.2026, маючи стаж роботи на посаді державного службовця станом на 01.05.2016 понад 28 років, а на дату звільнення понад 36 років, позивач набула право на призначення їй пенсії відповідно до пункту 10 розділу XI "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII. Відтак, 29.01.2026 вона подала до Пенсійного органу заяву про перерахунок пенсії шляхом переходу на пенсію за віком державного службовця та надала усі документи, які підтверджують відповідний спеціальний стаж та відображають заробітну плату державного службовця для обчислення розміру пенсійної виплати. Відповідач рішенням від 06.02.2026 (помилково вказана пенсійним органом дата рішення 06.01.2025) № 956120835816 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії у спосіб переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, з підстав відсутності станом на 01.05.2016 у позивача 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. В рішенні зазначено, що згідно доданої до заяви трудової книжки НОМЕР_1 з 27.10.1992 присвоєно звання «Інспектора податкової служби 1 рангу», з 15.11.2002 – спеціальне звання «Радник податкової служби ІІІ рангу», з 18.11.2005 – спеціальне звання «Радник податкової служби ІІ рангу», з 28.11.2008 – спеціальне звання «Радник податкової служби І рангу», з 31.12.2013 – спеціальне звання «Радник податкової та митної служби І рангу». Відповідач зарахував до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, лише періоди роботи з 03.08.1987 по 25.07.1990, з 26.07.1990 по 26.10.1992, з 05.07.2013 по 30.12.2013, що склало 5 років 8 місяців 20 днів станом на 01.05.2016. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, у зв`язку з чим просить позов задовольнити в повному обсязі.
03.03.2026 через підсистему «Електронний Суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що стаж роботи ОСОБА_1 на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, станом на 01.05.2016 становить 5 років 8 місяців 20 днів, що є недостатнім для призначення пенсії державного службовця. Вказує, що до стажу зараховано лише ті періоди, коли позивачу присвоювались ранги державного службовця (а не спеціальні звання), а саме: з 03.08.1987 по 25.07.1990, з 26.07.1990 по 26.10.1992, з 05.07.2013 по 30.12.2013. Крім того, покликається на те, що Законом України «Про державну службу» звужено коло осіб, які, на даний час мають право на таку пенсію, та обмежено їх виключно тими особами, які працювали на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Такі посади визначені виключно статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України. Таким чином, відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову повністю.
ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою суду від 17.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 05.10.2025 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
28.01.2026 на підставі наказу від 27.01.2026 № 125-о припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора відділу супроводження реєстру ВПП управління кластерного аналізу та координації роботи з великими платниками податків Департаменту економічного аналізу Державної податкової служби України у зв`язку з виходом на пенсію згідно з пунктом 7 частини першої статті 83, частиною третьою статті 86 Закону України «Про державну службу», статтею 38 КЗпП України.
29.01.2026 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про перехід на пенсію за іншим законом – Законом України «Про державну службу». 
На підставі пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, за принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії від 29.01.2026, зареєстровану за № 1377, направлено для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
06.01.2025 відповідачем прийнято рішення № 956120835816, яким позивачу відмовлено у переведенні на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» у зв`язку з відсутністю 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. У рішенні зазначено, що до стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, зараховано лише періоди роботи з 03.08.1987 по 25.07.1990, з 26.07.1990 по 26.10.1992, з 05.07.2013 по 30.12.2013, що становить 5 років 8 місяців 20 днів станом на 01.05.2016. Стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців станом на 01.05.2016 становить 05 років 08 місяців 20 днів. 
Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправним, звернулась до суду з цим позовом.
ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону № 1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Як стверджує позивач, досягнувши пенсійного віку 60 років та маючи загальний стаж роботи державної служби понад 36 років на дату звільнення та понад 28 років станом на 01.05.2016, вона набула право на вибір пенсії, яка може їй виплачуватись: за віком відповідно до Закону № 1058-IV; за віком як державному службовцю з особливим порядком її обчислення виходячи із заробітної плати за роботу на державній службі.
Оцінюючи такі доводи позивача, суд зазначає, що відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі – Закон № 889-VIII), який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із пунктом 10 розділу XI "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 889-VІІІ, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тому, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ, одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, для підтвердження права позивача щодо переходу на спеціальний вид пенсії – за віком на умовах Законів України № 3723-XII, № 889-VIII визначальним є встановлення того, чи був наявний у неї станом на 01 травня 2016 року стаж державної служби 10 років за умови зайняття на цю дату посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала вона станом на 01 травня 2016 року на державній службі.
Суд повторює, що підставою для прийняття оскарженого рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії у спосіб переведення з пенсії, яка обчислюється відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію за віком (державного службовця), яка обчислюється відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII та статті 37 Закону № 3723-XII, слугував висновок відповідача про відсутність у ОСОБА_1 необхідного стажу державної служби, а саме: відповідач зарахував лише 5 років 8 місяців 20 днів стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, зарахувавши лише відрізки, коли позивачу присвоювалися ранги державного службовця, і відмовившись зараховувати значну частину роботи в податкових органах, коли їй присвоювалися спеціальні звання.
Суд оцінює критично та відхиляє такі доводи відповідача з огляду на таке.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Судом встановлено, що згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 , дата заповнення 19.08.1983, та вкладишів до трудової книжки серії НОМЕР_2 , дата заповнення 30.01.2006:
запис № 1 від 03.08.1987 – призначена на посаду ревізора-інспектора відділу державних доходів Дубнівського міськфінвідділу (наказ від 03.08.1987 № 6-л);
запис № 2 від 12.10.1988 – перейменувати відділ державних доходів міськфінвідділу в відділ державних доходів і податків (наказ облфу від 12.10.1988 № 72);
запис № 3 від 30.11.1989 – посада перейменована — економіст другої категорії (наказ від 30.11.1989 № 30);
запис № 4 від 25.07.1990 – звільнена в зв`язку з переводом на роботу в Державну податкову інспекцію по місту Дубно (наказ від 25.07.1990 № 11-л);
запис № 5 від 25.07.1990 – призначена в відділ оподаткування державних і сумісних підприємств на посаду старшого державного податкового інспектора в порядку переводу (наказ від 25.07.1990 № 11-л);
запис № 6 від 05.10.1992 – призначена на посаду головного державного податкового інспектора відділу оподаткування державних і сумісних підприємств (наказ від 05.10.1992 № 18а-л);
запис № 7 від 30.12.1992 – призначена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу оподаткування державних, акціонерних і спільних підприємств (наказ від 30.12.1992 № 24-л);
запис № 8 від 01.07.1993 – переведена у ревізійний відділ на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора (наказ від 01.07.1993 № 23-л);
запис № 9 від 20.01.1994 – призначена на посаду начальника відділу аудиту юридичних осіб (наказ ДПІ по області від 20.01.1994 № 18-л);
запис № 10 від 22.07.1994 – прийнята присяга державного службовця;
запис № 11 від 27.10.1992 - присвоєно персональне звання — інспектор податкової служби І рангу (наказ від 27.10.1992 № 31-а);
запис № 12 від 26.11.1996 - відповідно до Указу Президента України «Про утворення державної податкової адміністрації України та місцевих державних податкових адміністрацій» на базі державної податкової інспекції по м. Дубно утворена Дубенська державна податкова адміністрація;
запис № 13 від 26.11.1996 - у зв`язку з ліквідацією державної податкової інспекції по м. Дубно і утворенням Дубенської державної податкової адміністрації переведена на посаду заступника начальника відділу документальних перевірок юридичних осіб (наказ від 26.11.1996 № 02-о);
запис № 14 від 01.10.1997 - переведена на посаду головного державного податкового ревізора-інспектора відділу документальних перевірок юридичних осіб у зв`язку із змінами в штатному розписі (наказ від 29.09.1997 № 21-о);
запис № 15 від 14.02.1998 - Дубенська державна податкова адміністрація перейменована в Дубенську об`єднану державну податкову інспекцію Рівненської області;
запис № 16 від 01.04.1998 - призначено головним державним податковим ревізором-інспектором відділу документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок юридичних осіб (наказ від 08.04.1998 № 12-о);
запис № 17 від 17.04.2000 - відділ документальних перевірок юридичних осіб управління документальних перевірок юридичних осіб перейменовано на відділ документальних перевірок юридичних осіб (наказ від 17.04.2000 № 04-о);
запис № 18 від 15.06.2000 - в зв`язку із введенням нового штатного розпису відділ документальних перевірок юридичних осіб перейменовано на групу документальних перевірок юридичних осіб (наказ від 14.06.2000 № 08-о);
запис № 19 від 01.01.2001 - відділ документальних перевірок юридичних осіб перейменовано на відділ податкового аудиту (наказ від 17.01.2001 № 01-о);
запис № 20 від 01.12.2001 - в зв`язку із змінами в штатному розписі переведено головним державним податковим ревізором-інспектором групи документальних перевірок суб`єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб відділу податкового аудиту та валютного контролю (наказ від 28.12.2001 № 36-о);
запис № 21 від 15.11.2002 - присвоєно спеціальне звання — радник податкової служби ІІІ рангу (наказ від 15.11.2002 № 28-о);
запис № 22 від 18.06.2003 - призначено на посаду заступника начальника інспекції — начальника відділу податкового аудиту та валютного контролю (наказ ДПА в Рівненській області від 18.06.2003 № 38-о);
запис № 23 від 14.07.2004 - призначена на посаду заступника начальника інспекції — начальника управління оподаткування юридичних осіб (наказ ДПА в Рівненській області від 13.07.2004 № 76-о);
запис № 24 від 12.05.2005 - в зв`язку із змінами в організаційній структурі та введенням нового штатного розпису призначено на посаду начальника управління юридичних осіб (наказ від 12.05.2005 № 29-о);
запис № 25 від 24.06.2005 - призначено на посаду заступника начальника інспекції як таку, що перебувала в кадровому резерві (наказ від 01.07.2005 № 44-о);
запис № 26 від 18.11.2005 - присвоєно спеціальне звання — радник податкової служби ІІ рангу (наказ ДПА в Рівненській обл. від 18.11.2005 № 137-о);
запис № 27 від 11.04.2006 - призначена в порядку переведення на посаду заступника начальника інспекції — начальника відділу оподаткування юридичних осіб (наказ від 10.04.2006 № 23-о);
запис № 28 від 19.04.2007 - призначити в порядку переведення на посаду першого заступника начальника новоутвореної Дубенської об`єднаної державної податкової інспекції, звільнивши з посади заступника начальника інспекції — начальника відділу оподаткування юридичних осіб реорганізованої Дубенської ОДПІ (наказ від 18.04.2007 № 95-о);
запис № 29 від 28.11.2008 - присвоєно чергове спеціальне звання — радник податкової служби І рангу (наказ ДПА в Рівненській області від 28.11.2008 № 173-о);
запис № 30 від 20.02.2012 - призначити у порядку переведення на посаду начальника Дубенської об`єднаної державної податкової інспекції Рівненської області Державної податкової служби, як таку, що перебувала в кадровому резерві (наказ ДПС України від 20.02.2012 № 366-о);
запис № 31 від 05.07.2013 - відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 № 229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» Дубенську ОДПІ Рівненської області ДПС реорганізовано шляхом приєднання до Дубенської ОДПІ ГУ Міндоходів у Рівненській області;
запис № 32 від 05.07.2013 - призначена в порядку переведення на посаду начальника Дубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області (наказ від 05.07.2013 № 1998-о);
запис № 33 від 05.07.2013 - присвоєний 9 ранг державного службовця (наказ від 05.07.2013 № 1998-о);
запис № 34 від 31.12.2013 - присвоєно спеціальне звання — радник податкової та митної справи І рангу (наказ Міністерства доходів і зборів України від 31.12.2013 № 4044-о);
запис № 35 від 03.02.2015 - Дубенську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Рівненській області реорганізовано шляхом приєднання до Дубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області;
запис № 36 від 03.02.2015 - призначена в порядку переведення на посаду начальника Дубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (наказ Державної фіскальної служби України від 03.02.2015 № 388-о);
запис № 37 від 11.07.2017 — звільнена з роботи в порядку переведення до Головного управління ДФС у Рівненській області відповідно п. 5 ст. 36 КЗпП України та п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про державну службу» (наказ ГУ ДФС у Рівненській області від 12.07.2017 № 164-о);
запис № 38 від 12.07.2017 - призначена в порядку переведення на посаду заступника начальника Головного управління ДФС у Рівненській області (наказ від 12.07.2017 № 164-о);
запис № 39 від 10.12.2019 - звільнена з займаної посади в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Рівненській області (наказ від 10.12.2019 № 170-о);
запис № 40 від 11.12.2019 - призначена на посаду начальника управління податків і зборів з юридичних осіб в порядку переведення з Головного управління ДФС у Рівненській області (наказ від 10.12.2019 № 84-о);
запис № 41 від 11.12.2019 - присвоєно 4 ранг державного службовця (наказ від 10.12.2019 № 84-о);
запис № 42 від 27.08.2020 - призначена на посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області у порядку переведення, шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину (наказ ГУ ДПС у Рівненській області «Про оголошення наказу ДПС України» від 26.08.2020 № 866-о);
запис № 43 від 08.02.2021 - звільнена з посади за угодою сторін, згідно частини 2 статті 86 Закону України «Про державну службу» (наказ ГУ ДПС у Рівненській області від 08.02.2021 № 17-о);
запис № 44 від 09.02.2021 - призначена на посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину та до дня визначення переможця за результатами конкурсного відбору (наказ ГУ ДПС у Рівненській області від 08.02.2021 № 21-о);
запис № 45 від 05.07.2021 - звільнена із займаної посади за угодою сторін, ч. 2 ст. 86 Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» (наказ від 05.07.2021 № 129-о);
запис № 46 від 06.07.2021 - призначена на посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Рівненській області, як переможець конкурсу (наказ від 05.07.2021 № 130-о);
запис № 47 від 26.12.2023 - припинена державна служба та звільнена із займаної посади за угодою сторін, згідно з частиною другою статті 86 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (зі змінами) (наказ від 26.12.2023 № 274-о «про оголошення наказу ДПС України від 26.12.2023 № 1649-о»);
запис № 48 від 07.01.2026 - призначена на посаду головного державного інспектора відділу супроводження реєстру ВПП управління кластерного аналізу та координації роботи з великими платниками податків Департаменту економічного аналізу Державної податкової служби України, строково до призначення на цю посаду переможця конкурсу або на строк не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану (наказ від 06.01.2026 № 23-о);
запис № 49 від 28.01.2026 - припинено державну службу та звільнено із займаної посади за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію згідно з пунктом 7 частини першої статті 83, частиною третьою статті 86 Закону України «Про державну службу», статтею 38 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньої місячної заробітної плати (наказ від 27.01.2026 № 125-о).
Суд наголошує, що загальновизнаним є факт, що до повноважень вказаних вище державних установ, у яких позивач працювала з 03.08.1987 по 26.12.2023 та з 07.01.2026 по 28.01.2026, відносилась діяльність у сфері правового регламентування та організації справляння податків і податкових платежів (зборів).
Відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.
Суд також встановив, що позивачем до заяви про переведення її на пенсію державного службовця долучено відповідачу довідку її роботодавця – Головного управління ДПС у Рівненській області від 05.09.2025 № 57/17-00-11-28, відповідно до змісту якої, загальний стаж роботи на посаді державного службовця ОСОБА_1 станом на 01.05.2016 складав 28 років 8 місяців та 28 днів, включаючи період роботи з 03.08.1987 по 01.05.2016 на різних посадах в податкових органах, на яких було покладено обов`язок у сфері правового регламентування та організації справляння податків і податкових платежів.
Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VІІІ передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно до частини вісімнадцятої статті 37 Закону № 3723-ХІІ, період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року № 509-XII (далі - Закон № 509-XII).
Згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону № 509-XII, правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом № 3723-XII.
Частиною сьомою статті 15 Закону № 509-XII визначено, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.
Відповідно до частини восьмої статті 15 Закону № 509-XII, посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання:
-головний державний радник податкової служби;
-державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу;
-радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу;
-інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.
Частиною четвертою статті 15 Закону № 509-XII передбачено, що службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).
З наведеного вбачається, що даною нормою встановлювались умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються з вимогами статті 12 Закону № 3723-XII щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.
Згідно із пунктом 9 Порядку присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839 (надалі - Порядок № 839) посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 № 306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова № 306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
Аналіз вищенаведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що посадові особи контролюючих органів, зокрема податкового органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.
Таким чином, спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Порядком № 306.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2002 № 945 «Про спеціальні звання посадових осіб податкових органів» затверджено як положення про спеціальні звання посадових осіб податкових органів, так і порядок присвоєння спеціальних звань посадовим особам податкових органів.
Додатком до вказаної постанови затверджено перелік категорій посад у податкових органах та спеціальних звань за такими посадами, відповідно до якого кожні із спеціальних звань у податковому органі прирівнюються до категорій посад державної служби.
Додатком 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. № 306 затверджено співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями посадових осіб податкових органів.
Відтак, суд встановив, що як законодавцем, так і Урядом врегульовано, що спеціальні звання працівників податкових органів чітко відповідають категоріям посад державної служби.
Приписами абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі – Порядок № 283) також передбачалось, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Таким чином, з аналізу вказаних вище положень вбачається, що як Законом № 889-VIII, так і нормами чинних в період до його прийняття Законів № 3723-XII, № 509-ХІІ та Порядку № 283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.
Верховний Суд України у постанові від 08.10.2013 (справа № 21-275а13) сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах та зазначив, що аналіз положень статті 37 Закону України № 3723-XII, Закону України № 509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України № 3723-ХІІ.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 у справі № 500/5183/17, від 22 жовтня 2025 року у справі № 420/2055/25.
Пунктом 342.4 статті 342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» (пункт 342.5 статті 342 ПК України).
Відповідно до пункту 342.6 статті 342 ПК України правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України «Про державну службу» та іншими законами.
Як визначено приписами абзаців 1, 2 пункту 344.1 статті 344 ПК України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.
Як зазначалось судом, записами трудової книжки серії НОМЕР_1 та вкладишів серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивачу було присвоєно: з 27.10.1992 – персональне звання - інспектор податкової служби І рангу (наказ від 27.10.1992 № 31-а); з 15.11.2002 – спеціальне звання – радник податкової служби ІІІ рангу (наказ від 15.11.2002 № 28-о); з 18.11.2005 – спеціальне звання – радник податкової служби ІІ рангу (наказ ДПА в Рівненській обл. від 18.11.2005 № 137-о); з 28.11.2008 – чергове спеціальне звання – радник податкової служби І рангу (наказ ДПА в Рівненській області від 28.11.2008 № 173-о); з 05.07.2013 – присвоєно 9 ранг державного службовця (наказ від 05.07.2013 № 1998-о); з 31.12.2013 – спеціальне звання – радник податкової та митної справи І рангу (наказ Міністерства доходів і зборів України від 31.12.2013 № 4044-о); з 11.12.2019 – присвоєно 4 ранг державного службовця (наказ від 10.12.2019 № 84-о).
Відтак, посадові особи державних податкових органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах підлягає зарахуванню до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-XII.
Така позиція суду викладена у постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2013 року у справі № 21-340а13, а також, у постановах Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 591/6970/16-а, від 13 грудня 2018 року у справі № 539/1855/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом у даній справі.
Отже, як встановлено судом, стаж роботи позивача на посадах державної служби станом на 01.05.2016 склав понад 28 років, а на дату звільнення з державної служби – понад 36 років, що передбачало наявність у ОСОБА_1 права на перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця.
Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин, на дату подання заяви про перерахунок пенсії шляхом переходу на пенсію державного службовця позивач: досягла 60 років, спеціальний стаж державної служби станом на 01.05.2016 складав понад 28 років та станом на дату подання заяви – понад 36 років, звільнилась із посади державного службовця перед виходом на пенсію, а тому набула право на призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII.
Зазначене дає суду підстави для висновку, що оскаржене рішення відповідача від 06.02.2026 (помилково вказана пенсійним органом дата рішення 06.01.2025) № 956120835816 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII суперечить положенням чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Також суд зазначає, що при переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» слід враховувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 29.01.2026 № 39 та від 29.01.2026 № 40, оскільки згадані довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06.02.2026 (помилково вказана пенсійним органом дата рішення 06.01.2025) № 956120835816 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_3 починаючи з 29.01.2026 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в податкових органах з 03.08.1987 по 26.12.2023 та з 07.01.2026 по 28.01.2026, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображеної у довідках Державної податкової служби України від 29.01.2026 № 39, від 29.01.2026 № 40.
Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своєї поведінки та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак позовну заяву належить задовольнити повністю.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
Підстави для вирішення судом питання про розподіл судових витрат між сторонами у відповідності до статті 139 КАС України відсутні, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору за подання цього позову до суду на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 06.01.2025 № 956120835816 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_3 починаючи з 29.01.2026 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в податкових органах з 03.08.1987 по 26.12.2023 та з 07.01.2026 по 28.01.2026, обчисливши таку пенсію виходячи із 60 % усіх без винятку складових заробітної плати, відображеної у довідках Державної податкової служби України від 29.01.2026 №№ 39, 40. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 02.06.2026. 
Учасники справи:
позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 ); 
відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області (пл. Центральна, буд. 3, м. Чернівці, Чернівецька обл., 58002; код ЄДРПОУ/РНОКПП 40329345).

Суддя       Ольга ПОЛІЩУК