Справа № 562/1539/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)

"05" червня 2026 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області у складі: головуючого судді Ковалика Ю.А., при секретарі Камінник В.С., за участю відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м.Здолбунів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

У травні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору, всього в сумі 55 504 грн. 02 коп., понесених судових витрат по справі, а саме судового збору 2 662 грн. 40 коп.
Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 21.12.2024 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_2 за допомогою Веб-сайту (navse.in.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про надання кредиту № 1487-0557. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту – 8 700,00 грн.; строк кредитування – 300 днів; базовий період – 14 днів; комісія за видачу кредиту - 20,00 % від суми кредиту; стандартна % ставка – 1,00 % в день;- знижена % ставка – 0,90 % в день.
Крім, того додатковою угодою №1 від 22.12.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1487-0557 від 21.12.2024 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 500,00 грн. 
Також додатковою угодою №2 від 17.02.2025 року до договору про відкриття кредитної лінії №1487-0557 від 21.12.2024 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5 400,00 грн. 
Станом на 27.03.2026 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить: 55 504,02 гривень, а саме: заборгованість за кредитом – 6 843,80 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 39 860,22 грн.; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК – 8 800,00 грн.
Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 травня 2026 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав.
Відповідач ОСОБА_2  в судовому засіданні позов визнав частково в сумі 12 000 грн., в решті позовних вимог просив відмовити.
Суд, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1487-0557, у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору, відповідачу було надано кредит у розмірі 8 700 грн. Строк кредитування 300 календарних днів, базовий період - 14 днів. Стандартна процентна ставка становить 1,00% за кожен день користування кредитом, комісія за видачу кредиту - 20%. Орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування складає 33 390,77 грн., та включає в себе суму кредиту, комісію та проценти за користування кредитом. Дата повернення кредиту - 16.10.2025.
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_2 та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.
Сторонами погоджено та підписано графік платежів за договором, згідно якого обчислено загальну вартість кредиту та реальну річну процентну ставку, погоджено дату видачі та повернення кредиту.
Вказаний Договір підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Крім, того додатковою угодою №1 від 22.12.2024 року до договору про відкриття кредитної лінії №1487-0557 від 21.12.2024 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 3 500,00 грн. 
Також додатковою угодою №2 від 17.02.2025 року до договору про відкриття кредитної лінії №1487-0557 від 21.12.2024 року кредитодавець та позичальник домовились про надання додаткових коштів у кредит у сумі 5 400,00 грн. 
ОСОБА_2 отримав грошові кошти в сумі 8700 грн. 21.12.2024, в сумі 3500 грн. 22.12.2024, в сумі 5 400 грн. 17.02.2025, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту №1487-0557 від 21.12.2024. Видача коштів здійснювалося за допомогою системи LiqPay.
У порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 свої зобов`язання за кредитним договором від 21.12.2024 своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 27.03.2026 становить 55 504,02 гривень, а саме: заборгованість за кредитом – 6 843,80 гривень; заборгованість за нарахованими процентами – 39 860,22 грн.; заборгованість за процентами річних на підставі ст. 625 ЦК – 8 800,00 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору та підтверджений наданим до суду розрахунком.
Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»(в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як регламентовано в ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У відповідності дост.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст. 526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Щодо стягнення відсотків за ст. 625 ЦК України за вищевказаним договором, суд зазначає наступне. 
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що відсотки за ст. 625 ЦК України за договором нараховані за період з 21.12.2024 по 27.03.2026. При цьому, суд зауважує, що під час воєнного стану згідно п.18 Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), тобто за період з 21.12.2024 по 27.03.2026 такі відсотки стягнуту бути не можуть, навіть якщо про них сторони домовились, укладаючи даний договір. Як вбачається із Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено воєнний стан в Україні, який неодноразово продовжено. Враховуючи викладене, нарахування позивачем відсотків за ст. 625 ЦК України за невиконання зобов`язань не відповідає вимогам вищевикладених нормативно-правових актів, тому у цій частині позовних вимог слід відмовити. 
Суд дійшов до висновку, що 21.12.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_2 виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням договору про відкриття кредитної лінії. ОСОБА_2 будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_2 отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку товариству не повернуті, тож позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів.
Відповідач не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2 240 грн. 28 коп. (46 704,02 грн. х 2662,40/55504,02 грн.)
Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість по кредитному договору № 1487-0557 від 21.12.2024 на загальну суму 46 704 (сорок шість тисяч сімсот чотири) грн. 02 коп., в тому числі заборгованість за тілом кредиту 6 843 (шість тисяч вісімсот сорок три) грн. 80 коп., заборгованість за відсотками 39 860 (тридцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 22 коп., крім того витрати по сплаті судового збору в сумі 2 240 (дві тисячі двісті сорок) грн. 28 коп., а всього на загальну суму 48 944 (сорок вісім тисяч дев`ятсот сорок чотири) грн. 30 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 38548598.
Відповідач:  ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Повний текст рішення складено 08 червня 2026 року.

Суддя: Ю.А. Ковалик