Справа № 755/2408/26
Провадження №: 3/755/1216/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" квітня 2026 р.           місто Київ

Суддя Дніпровського районного суд міста Києва Вовк О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції у місті Києві про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 , 
за частиною п`ятою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), -
В С Т А Н О В И В:
з протоколу про адміністративне правопорушення, від 23 січня 2026 року вбачається, що 23 січня 2026 року о 18 год. 03 хв., ОСОБА_1 в місті Києві по вулиці Вінстона Черчилля, керуючи автомобілем «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Будівельників, під час виконання маневру, а саме повороту ліворуч не надав переваги в русі зустрічному транспортному засобу «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив пункт 16.13 Правил дорожнього руху, внаслідок чого створив аварійну обстановку, змусивши водія зустрічного автомобіля різко змінити швидкість та напрямок руху з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди. У подальшому водій транспортного засобу «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_2 , діючи в умовах раптово створеної небезпеки для дорожнього руху, здійснив вимушений маневр, у результаті чого допустив наїзд на обмежувальний стовпчик, чим спричинив його пошкодження з матеріальними збитками. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною п`ятою статті 122 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину заперечував, оскільки вважає, що аварійної ситуації він не створював, при цьому пояснив, що проїхав вул. Будівельників на зелений сигнал світлофора, та повертаючи ліворуч, згідно Правил дорожнього руху, зупинився, оскільки побачив, що на зустрічній смузі з великою швидкістю рухався автомобіль «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_2 , при цьому водій даного авто перетнув перехрестя на червоний сигнал світлофора. 
В судовому засіданні адвокат Гончаренко К.М. в інтересах ОСОБА_1 надала суду письмові пояснення в яких вказала, про неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення від 23 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 .
Крім того, як зазначила адвокат, у протоколі вказано, що водій ОСОБА_1 порушив пункт 16.13 Правил дорожнього руху. Однак, перехрестя вул. Будівельників - вул. Вінстона Черчилля у місті Києві є регульованим, отже правила проїзду таких перехресть визначено у пунктах 16.5-16.10 Правил дорожнього руху. Крім того, захисник послалась на запис камер відеоспостереження, який додала до своїх пояснень, з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Nissan Tiida», державний номерний знак НОМЕР_1 , для здійснення повороту ліворуч з вулиці Будівельників на вулицю В. Черчилля, виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора. При цьому у зустрічному напрямку при зеленому сигналі світлофора, у тому числі зеленому миготливому і майже за весь час увімкнення жовтого сигналу світлофора, транспортних засобів не було.
Відповідно до пункту 16.8 Правил дорожнього руху водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.
Водій ОСОБА_1 , дотримуючись вказаних правил дорожнього руху, здійснював поворот ліворуч з вулиці Будівельників на вулицю В. Черчилля.
Разом з тим, водій автомобіля «Audi А3», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухався у зустрічному напрямку вже на забороняючий сигнал світлофора без зміни (зменшення) швидкості руху, при цьому, цей водій об`єктивно міг бачити (згідно з відеозаписом), що водій ОСОБА_1 вже на перехресті і повинен завершити маневр.
Так, зі змісту пункту 8.7.3. ґ Правил дорожнього руху слідує, що жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (пункт 8.10 Правил дорожнього руху).
В поясненнях також зазначено, що згідно з циклограми світлофорного об`єкту, яку адвокат також долучила до матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у напрямку руху автомобіля «Audi А3», державний номерний знак НОМЕР_2 до перехрестя вул. Будівельників - вул. Вінстона Черчилля фаза роботи світлофора в режимі жовтого сигналу перед увімкненням червоного становить три секунди.
Також, із запису з камер відеоспостереження видно, що водій автомобіля «Audi А3», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись зі швидкістю, яка явно перевищує дозволену пункт 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах - 50 км/год, наближався до дорожньої розмітки 1.12 «стоп лінія» та перехрестя, вже на забороняючий жовтий сигнал світлофора (майже на третій секунді), а перетинає перехрестя вже на червоний сигнал світлофора.
За правилами дорожнього руху водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11. Правил дорожнього руху).
Водій автомобіля «Audi А3», державний номерний НОМЕР_2 під час руху зобов`язаний був врахувати наявність світлофорів та вибрати безпечну швидкість руху, щоб контролювати рух свого транспортного засобу та вчасно реагувати на зміну сигналів світлофора і не здійснювати рух на забороняючі сигнали. 
В додаткових поясненнях адвокат, зокрема, зазначила, що зафіксовані відеозаписом з нагрудної камери обставини свідчать про те, що дії працівників поліції не відповідали принципам об`єктивності, неупередженості та законності, закріпленими чинним законодавством, а сам порядок фіксації ознак правопорушення супроводжувався численними порушеннями, що викликає обґрунтовані сумніви у правдивості та достовірності. Усі обставини, на думку адвоката, вказують на формальне створення підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності без належної доказової бази. А тому, на думку сторони захисту, в діях водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки «Nissan Tiida», державний номерний НОМЕР_1 , відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.
На підставі частиною другою статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі статті 245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Як вбачається зі статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладення такого обов`язку на суд не передбачено.
Положеннями статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень статті 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в його діянні складу адміністративного правопорушення - передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.
Пунктом 16.13 Правил дорожнього руху передбачено, що перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Частиною п`ятою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.
Заслухавши пояснення адвоката Гончаренко К.М., ОСОБА_1 , який підтримав пояснення та думку свого захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №574054 від 23 січня 2026 року; письмові пояснення ОСОБА_2 ; довідку про режим роботи світлофорного об`єкту на перехресті вул. Будівельників – вул. Вінстона Черчилля у місті Києві станом на 23 січня 2026 року; відеозапис долучений до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та долучений адвокатом, суд дійшов наступного висновку.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 574054 від 23 січня 2025 року вбачається, що 23 січня 2026 року о 18 год. 03 хв., ОСОБА_1 в місті Києві по вулиці Вінстона Черчилля, керуючи автомобілем «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Будівельників, під час виконання маневру, а саме повороту ліворуч не надав переваги в русі зустрічному транспортному засобу «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого створив аварійну обстановку, змусивши водія зустрічного автомобіля різко змінити швидкість та напрямок руху з метою уникнення дорожньо-транспортної пригоди. У подальшому водій транспортного засобу «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_2 , діючи в умовах раптово створеної небезпеки для дорожнього руху, здійснив вимушений маневр, у результаті чого допустив наїзд на обмежувальний стовпчик, чим спричинив його пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 16.13 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною п`ятою статті 122 КУпАП.
Отже, суд в межах цього протоколу має встановити чи допущено ОСОБА_1 порушення саме цього пункту Правил дорожнього руху, що призвело до створення аварійної обстановки.
Пунктом 16.13 Правил дорожнього руху визначено, що на нерегульованому перехресті перед поворотом ліворуч або розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються рівнозначною дорогою у зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Пунктом 16.6 Правил дорожнього руху визначено, що на регульованому перехресті повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.
Як убачається з дослідженого судом відеозапису, долученого стороною захисту, подія, описана у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення, відбулася на регульованому світлофорами перехресті. За таких обставин правовідносини сторін регулюються положеннями пункту 16.6 Правил дорожнього руху, а не пункту 16.13 цих Правил.
З відеозапису встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив виїзд на перехрестя на дозволяючий зелений сигнал світлофора з наміром виконати поворот ліворуч. У цей час у зустрічному напрямку рухався автомобіль «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_2 , водій якого здійснив виїзд на перехрестя на забороняючий жовтий сигнал світлофора, не зменшуючи швидкість руху.
Разом із тим із відеозапису також убачається, що ОСОБА_1 , маючи можливість об`єктивно спостерігати дорожню обстановку та рух зустрічного транспортного засобу, не дочекавшись завершення ним проїзду перехрестя, розпочав виконання маневру повороту ліворуч траєкторією, яка перетинала напрямок руху автомобіля «Ауді», унаслідок чого водій останнього був змушений різко змінити напрямок руху праворуч з метою уникнення зіткнення.
Наведені обставини самі по собі можуть бути пов`язані із недотриманням водієм загальних вимог безпеки дорожнього руху, зокрема положень пункту 10.1 Правил дорожнього руху України щодо обов`язку перед початком руху або зміною його напрямку переконатися у безпечності такого маневру та відсутності перешкод іншим учасникам дорожнього руху. 
Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставлено у вину виключно порушення вимог пункту 16.13 Правил дорожнього руху. Однак зазначений пункт регулює порядок проїзду нерегульованих перехресть, тоді як встановлені судом фактичні обставини свідчать про те, що подія мала місце на регульованому перехресті.
Як вбачається із усталеної практики Європейського суду з прав людини відносно проваджень провадження у справах про адміністративні правопорушення поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів щодо порушення ОСОБА_1 вимог пункту 16.13 Правил дорожнього руху, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за наведених у протоколі обставин.
Відповідно до вимог діючого законодавства, а саме статей 9, 33, 245, 252 КпАП України, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи та підлягає перевірці і оцінці у сукупності з іншими доказами, що містяться у матеріалах справи.
Разом з тим, інших належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху та перебування його дій у причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, матеріали справи не містять.
За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
Враховуючи сукупність наведених обставин, а також, що протокол про адміністративне правопорушення та долучені матеріали не містять беззаперечних доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КУпАП, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом першого статті 247 КУпАП.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, судовий збір стягується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що провадження у даній справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідно, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись статтями 1, 7, 9, 23, 33, 124, 245, 247, 251-252, 280, 283-285 КУпАП, суд –
П О С Т А Н О В И В:
провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною п`ятою статті 122 КУпАП закрити за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Дніпровського районного суду
міста Києва           О.І. Вовк