ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №334/6297/25    Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Провадження №33/807/286/26     Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року    місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Мосіна О.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, України та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 23 липня 2025 року о 12-32 годині у м.Запоріжжя, вул.Зачиняєва 78, керував транспортним засобом Citroen C1 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. 
Після проходження на місці зупинки при огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820 в ОСОБА_1 був зафіксований результат 0,49 ‰, тест 3047, з яким водій не погодився та виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР.
Перебуваючи у закладі КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.
Від керування транспортним засобом був відсторонений, про повторність попереджений. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився під відеофіксацію.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
До апеляційної скарги також долучено клопотання про виклик та допит працівника поліції, яка складала протокол, - ОСОБА_2 та лікаря нарколога ОСОБА_3 , який проводив огляд на стан сп`яніння, дослідити відеозапис події.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що не погоджується з постановою суду, оскільки в постанові суд посилається на докази, що містяться в матеріалах справи, які взагалі не досліджувались, відеозапис події не демонструвався. Справа розглянута поверхово і формально.
Вказує, що суд не надав ніякої правової оцінки обставинам, які були зазначені в клопотанні захисника про закриття справи, а також тим, що зафіксовані на відеозаписі, та які повідомила суду свідок – його мати.
Також, при розгляді справи суд не надав можливості оголосити його доводи, які були викладені у клопотанні про визнання доказів недопустимими та у клопотанні про закриття справи, відмовив у задоволенні клопотання про виклик в судове засідання для допиту поліцейську, яка склала протокол та лікаря нарколога.
Зазначає, що у висновку лікар-нарколог вказав, що ОСОБА_1 не пройшов повний медичний огляд, не надав достатню кількість біоматеріалу. Матеріалами відеозапису не зафіксовано факт відмови від повного обстеження ОСОБА_1 у медзакладі. На запитання поліцейської, з цього приводу, лікар- нарколог сказав, що «інтерпретуйте це, як бажаєте».
Апелянт вказує, що з вересня 2023 року та на теперішній час у нього наявні хронічні хвороби по лінії урології, у зв`язку з чим має проблеми з сечовипусканням.
Також, зазначає, що суд не може змінювати суть «обвинувачення», викладене у протоколі про адміністративне правопорушення або самостійно коригувати її.
Посилається на те, що в постанові суд зазначив некоректне та безпідставне формулювання, а саме не зрозуміло від якого стану сп`яніння, алкогольного чи наркотичного, де саме, на місці зупинки чи у мед закладі він відмовився. Він не був згоден з результатами огляду на місці, оскільки газоаналізатор був прострочений, цей доказ є недопустимим.
Крім того, суд в постанові у якості доказів вказує на відомості, які вказані у протоколі, однак не розкриває їх суті, немає опису самої події.
Так, у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 керував з ознаками алкогольного сп`яніння. В направлені на медогляд зазначено, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.
Однак, в постанові суд зазначив, що в направленні на огляд ОСОБА_1 до мед закладу у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.
Крім того, в постанові вказано, що з наявного відеозапису, долученого до матеріалів справи, з якого об`єктивно вбачається фактична відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Таким чином, вказує, якщо у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, то поліцейські повинні були одразу доставити його у медзаклад, а не проводити огляд на місці зупинки його ТЗ.
Крім того, зазначає, що згідно з відеозаписом, ніяких направлень на руки йому поліцейські не вручали. Направлення на огляд поліцейська виписала біля лікарні та надала лікарю в той момент, коли ОСОБА_1 пройшов частину повного медичного обстеження. 
Апелянт вважає, що лікар не мав ніяких підстав починати огляд, оскільки не отримав на руки направлення. Даний факт зафіксований на відеозаписі.
Крім того, зазначає, що в протоколі в порушення вимог Інструкції п.8 Порядку направлення навіть не зафіксована сама суть правопорушення – на переконання працівника поліції його дії по ухиленню від проходження огляду.
Тому вважає, що протокол не містить ніякої інформації, в чому саме виразились його дії з ухилення від проходження такого огляду, а отже немає опису самого діяння правопорушення – лише за що можливо притягнути до відповідальності.
Посилається на те, що не зазначено, які саме дії він скоїв з метою ухилення від огляду, у чому виразилася відмова, якщо він виконав всі вимоги поліцейських, у медзакладі він виконав всі вимоги лікаря-нарколога.
Вважає, що працівники поліції зафіксували відмову у медичному закладі навіть там, де її не було, оскільки працівники поліції неправильно прирівняли фізіологічну неможливість до свідомої відмови.
Також, зазначає, що він наполягав на тому, щоб для лабораторного дослідження у нього взяли кров, однак його прохання було проігноровано.
Таким чином, вважає, що водій, який співпрацює з медиками і виконує всі їх вимоги, не може вважатися винним. Матеріали справи не містять доказів умислу на відмову водія ОСОБА_1 від повного медичного обстеження у медичному закладі, ґрунтуються на процесуальних порушеннях закону, у зв`язку з чим порушений принцип презумпції невинуватості.

Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Мосіна О.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків. 
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280,283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена наявними в справі доказами, зокрема відомостями, які містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №400362 від 23 липня 2025 року, з якого убачається, що 23 липня 2025 року о 12-32 годині у м.Запоріжжя, вул.Зачиняєва 78, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Citroen C1 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. Водієві було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, на що водій погодився, результат 0,49 ‰, тест 3047, з результатом не згоден. Водій виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, водій від повного медичного огляду відмовився, не пройшов повний медичний огляд, що підтверджується висновком лікаря-нарколога №5421 від 23 липня 2025 року. Від керування транспортним засобом був відсторонений, автомобіль припаркований без порушень ПДР, про повторність попереджений, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;
- у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_4 ,В та отримання останнім посвідчення водія НОМЕР_2 від 24 липня 2001 року; 
- у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23 липня 2025 року;
- у висновку №5421 від 23 липня 2025 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з яким, ОСОБА_1 відмовився від проходження повного медичного огляду;
- у роздруківці тесту газоаналізатору Alcotest 6820, тест №3047, проведений 23 липня 2025 року о 13-01 годині, результат тесту 0,49 ‰;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 , проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість, за допомогою Alcotest Drager 6820, результат огляду на стан сп`яніння: позитивна 0,49 ‰, з результатом ОСОБА_1 не згоден. Під час проведення огляду поліцейський застосовував технічні засоби відеозапису, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапис здійснювався за допомогою бодікамер Motorola Solutions VB400, 474576, 474546;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, викладеними в рапорті інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП лейтенанта поліції Бєлана О., згідно з яким, останній доповідає, що 23 липня 2025 року о 12-32 годині за адресою: м.Запоріжжя, Дніпровський район, вул.Істоміна біля будинку 74 було зупинено ТЗ Citroen C1 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у якого під час спілкування були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість. 
Водієві було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, під час відеозапису, результат позитивний 0,49 ‰, тест 3047. Водій з результатом не погодився. Водій виявив бажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в закладі КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР у лікаря-нарколога , водій від повного медичного огляду відмовився Висновок лікаря №5421 від 23 липня 2025 року. Від керування відсторонено, про повторність попереджений, автомобіль припаркований без порушень ПДР.
Щодо ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР №400362 за ч.1 ст.130 КУпАП. Зібрано матеріали справи. Посвідчення водія НОМЕР_2 вилучено, тимчасовий дозвіл – НОМЕР_3 видано. Фізична сила та спеціальні засоби не застосовувались. Подія фіксувалася на БК №474576, 474546.
Дослідивши всі наявні докази у їх сукупності, суд дійшов до правильного висновку про те, що ці докази підтверджують вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними та допустимими.
Згідно з оскаржуваною постановою суду,  ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що у зазначений день він керував транспортним засобам та віз свою мати до лікарні, коли його зупинили працівники поліції. Він надав на їх вимогу документи, а після – погодився пройти огляд на стан сп`яніння. Він алкоголь в цей день не вживав, тому не погодився з результатом тестера та погодився проїхати до медичної установи для проходження огляду на стан сп`яніння. Проте, не зміг здати достатній обсяг сечі для проходження огляду, оскільки має хронічні захворювання. Просив закрити провадження у справі, оскільки він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння.
Захисник в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення в зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення. Вказав на те, що працівники поліції не мали законних підстав для зупинки транспортного засобу. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою Alcotest Drager 6820, який не мав використовуватися, оскільки не було проведене своєчасне калібрування. Направлення на медогляд було виписане не до найближчої медичної установи – КУ «Запорізька центральна районна лікарня», а до КНП «ОКЗПНД та ЗСХ» ЗОР. Зазначене направлення на огляд поліцейський не вручив ОСОБА_1 . Перебуваючи у медичній установі, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, проте через фізіологічні особливості, викликані хронічним захворюваннями, він не зміг здати достатній обсяг біологічного середовища (сечі) для проведення дослідження. Пропозицій щодо відібрання слини чи крові для дослідження від лікаря не надходило.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 пояснила, що є матір`ю ОСОБА_1 . У зазначений день їй стало зле та вона попросила сина, щоб той відвіз її до лікарні. Під час поїздки їх зупинили поліцейські, які вказали сину, що він у стані сп`яніння. Після чого запропонували останньому пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а після того – в медичній установі. Син має 3ю групу інвалідності за профзахворюванням та купу хронічних захворювань.

На думку апеляційного суду, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та наведені стороною захисту при апеляційному розгляді, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Перевіряючи доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, щодо відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б підтверджували його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735 (в подальшому Інструкція), за змістом яких, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. 
Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.
Пунктом 12 Розділу 2 вказаної вище Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги законодавства про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння №1452/735 та після виявлення у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, проходження останнім огляду на стан такого сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та висловлення незгоди з результатом огляду, ОСОБА_1 направлено на огляд до відповідного медичного закладу.
Зокрема, як убачається з відеозапису, після зупинки працівниками поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та перевірки документів, у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. На запитання працівника поліції щодо вживання якихось речовин, ОСОБА_1 зазначив, що має певні хвороби, напередодні вживав препарати для шлунка.
Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законодавством порядку на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 0,49‰, тест №3047. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, у зв`язку із чим останнього працівником поліції направлено для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно з направленням від 23 липня 2025 року, працівниками поліції в результаті огляду ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість.
Працівниками поліції ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Далі, вказаним відеозаписом зафіксовано, що після доставки ОСОБА_1 лікар-нарколог провів його візуальний огляд та огляд за допомогою технічного засобу Драгер, результат – 0,38 ‰. Після цього лікар надав ОСОБА_1 одноразовий стаканчик та запропонував надати біологічний матеріал (сечу) для дослідження, однак ОСОБА_1 зазначив, що не має фізіологічної потреби. Лікарем зазначено, що в ОСОБА_1 є 2 години для здачі біоматеріалу, він може пити каву, чай та воду. Далі, відеозаписом події зафіксовано, що через певний час ОСОБА_1 вдруге зайшов до кімнати для здачі біологічного матеріалу, надав біологічний матеріал, проте медичний працівник зазначив, що цього об`єму недостатньо, проте ОСОБА_1 повідомив лікарю-наркологу, що він не може надати сечу в більшому об`ємі з фізіологічних причин, однак він не відмовляється від проходження огляду. 
У зв`язку із викладеним, лікарем-наркологом було складено висновок, де зазначено що ОСОБА_1 не пройшов медичний огляд, не надав достатню кількість біоматеріалу. Зазначений висновок лікаря-нарколога ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень.
Зміст наявного в матеріалах справи відеозапису свідчить про те, що поведінка ОСОБА_1 свідчила про ухилення від проходження повного огляду на стан алкогольного сп`яніння, що узгоджується і з іншими доказами, наявними в матеріалах справи. При цьому ОСОБА_1 був наданий достатній додатковий час для того, щоб він міг здати на дослідження біологічну речовину – сечу.
Тому, твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що на відеозаписі працівниками поліції не зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, не є переконливими. 
Якихось даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 з об`єктивних причин протягом наданого йому тривалого часу не зміг надати біологічну речовину, в матеріалах справи немає. 
Наявність у ОСОБА_1 певних захворювань, на які посилається сторона захисту з наданням відповідних медичних документів, на думку суду апеляційної інстанції, сама по собі не є підтвердженням версії сторони захисту, з огляду на тривалість часу з моменту виникнення підстав для проведення огляду ОСОБА_1 до складення лікарем вищевказаного висновку. 
Враховуючи викладене, до версії сторони захисту в т.ч. самого ОСОБА_1 про те, що останній не відмовлявся від проходження повного медичного огляду, а здати біологічний матеріал йому завадила фізіологічна особливість організму внаслідок певного захворювання, суд апеляційної інстанції ставиться критично. 
Крім того, з метою перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційним судом в судове засідання суду апеляційної інстанції за клопотанням сторони захисту було викликано лікаря-нарколога ОСОБА_3 , який проводив огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 23 липня 2025 року.
В судовому засіданні лікар-нарколог ОСОБА_3 зазначив, що обставини проведення огляду ОСОБА_1 не пам`ятає, однак може їх пояснити на підставі Акту огляду.
Так, відповідно до Акту огляду, 23 липня 2025 року ОСОБА_1 був доставлений до медичного закладу працівниками поліції. Першочергово огляд ОСОБА_1 був проведений за допомогою спеціального технічного приладу Драгер, результат – 0,38 ‰. При повторному огляді, проведеному через 20 хвилин, рівень етанолу в повітрі, що видихався, складав – 0,25 ‰.
Причин нездачі ОСОБА_1 достатньої кількості біоматеріалу (сечі) не пам`ятає. Згідно методик, потрібно 20 мл сечі – при встановленні ознак алкогольного сп`яніння, 80 мл – наркотичного.
Крім того, лікарем-наркологом був проведений візуальний огляд ОСОБА_1 , під час якого у останнього виявлено ознаки сп`яніння - млявість, нестійкість позі у Ромберга, виконання з помилками пальце - носової проби, слабкий запах алкоголю з порожнини рота. 
Під час проведення огляду ОСОБА_1 зазначив, що він хворіє на бронхіт та панкреатит. Під час проведення огляду ОСОБА_1 не повідомляв про наявність в нього будь-якого іншого захворювання.
На запитання сторони захисту лікар повідомив, що згідно з методичними рекомендаціями, затвердженими МОЗ, при лабораторних дослідженнях стан сп`яніння встановлюється лише по сечі. 
Також, лікар ОСОБА_3 зазначив про те, що наявність певних урологічних захворювань, як то хронічна недостатність нирок, простати, лише у деяких гострих фазах може спричинити ускладнення сечовипускання, а не його відсутність. 
Якби ОСОБА_1 повідомив лікаря про наявність в нього певного діагнозу з наданням підтверджуючих документів, можливо клінічна картина ознак була б іншою.
На запитання суду, чи може бути є наявність хвороб, що вказані у медичних документах, наданих стороною захисту, причиною неможливості здачі біоматеріалу ОСОБА_1 , лікар ОСОБА_3 пояснив, що оскільки такий діагноз був наявний у 2024 році, то на час проведення огляду (23 липня 2025 року) таке неможливо встановити, оскільки фаза загострення може проходити. Однак, при наявності зазначених хвороб, сечовипускання може бути утрудненим, але не відсутнім. Крім того, здача біоматераілу протягом 2 годин при таких захворюваннях можлива. 
Разом з цим, згідно з положеннями п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В цьому випадку ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, що є окремим складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіряючи доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було запропоновано здати інші біологічні зразки середовища для лабораторного дослідження, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Відповідно до Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, передбачено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів.
Відповідно до п.7 Розділу ІІІ вказаної Інструкції, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Пунктом 12 вказаного Розділу Інструкції передбачено, що для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
В той же час, пунктом 13 визначено, що якщо водій – учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
При цьому, як убачається із матеріалів справи, в т.ч. відеозапису події, ОСОБА_1 перебував у свідомому стані та повний огляд останнього на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у лікаря-нарколога не проведений у зв`язку з тим, що поведінка ОСОБА_1 свідчила про ухилення від проходження такого огляду.
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 тричі проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу, та тричі результат огляду перевищував допустиму норму.
Об`єктивних відомостей, які давали би обґрунтовані підстави вважати, про огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою недозволеного до використання технічного приладу чи з порушенням правил його експлуатації, в матеріалах справи немає, а доводи сторони захисту з зазначеного приладу не є слушними.
Отже, наявними в справі доказами поза розумним сумнівом підтверджується вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення - а саме у відмові, як водія, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за №1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року №1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання відомостей з цього протоколу недопустимими доказами, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина  ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою. Суд надав змістовні та обґрунтовані відповіді на всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 07 листопада 2025 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 334/6297/25