ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року 
м. Київ
справа № 917/894/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. -головуючого, Мачульського Г. М., Чумака Ю. Я., 
секретаря судового засідання - Кондратюк Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2026 (колегія суддів: Тихий П. В., Плахов О. В., Слободін М. М.) та рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 (суддя Тимощенко О. М.) у справі 
за позовом заступника керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 про стягнення 9 968 361,70 грн,
за участю:
прокурора - Готки Ю. О.,
представника позивача - Купки Н. В.,
представника відповідача - адвоката Салашного М. О.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу (далі - екологічна інспекція) звернувся до Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 (далі - Полтавське 
КАТП-1628, відповідач) із позовом про стягнення 9 968 361,70 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні від 10.05.2022 № 42022170000000042 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 239, частиною першою статті 241 Кримінального кодексу України (далі - КК України) установлено факти систематичного виникнення пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка на земельній ділянці з кадастровим номером 5324081900:00:004:0025. Внаслідок систематичного виникнення пожеж упродовж 2024 року відбулися неорганізовані викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що, в свою чергу, спричинило шкоду довкіллю. Розмір збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря через неорганізовані викиди забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану, що сталися в результаті пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області упродовж 2024 року, визначено у розмірі 9 968 361,70 грн.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
3. Слідчим управлінням Головного управління національної поліції (далі - ГУНП) в Полтавській області за процесуального керівництва Спеціалізованої екологічної прокуратури Полтавської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42022170000000042 від 10.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 239, частиною першою статті 241 КК України.
4. Прокурор вказував, що в ході досудового розслідування установлено факти систематичного виникнення пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка на земельній ділянці з кадастровим номером 5324081900:00:004:0025 на території Полтавської міської територіальної громади, яке перебуває на балансі Полтавського КАТП-1628, в результаті чого відбулись неорганізовані викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що, в свою чергу, спричинило шкоду довкіллю.
5. Відповідно до підпунктів 1.1, 1.6, 2.1, 2.2, 2.2.1 Статуту Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628, затвердженого рішенням Полтавської міської ради від 15.09.2023, Полтавське КАТП-1628 є комунальним унітарним комерційним підприємством. Підприємство від свого імені виступає у господарських, цивільних та адміністративних правовідносинах з юридичними та фізичними особами, набуває майнових прав та несе обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у всіх судах, несе відповідальність за результати своєї господарської діяльності. Підприємство створене з метою здійснення виробничої та господарської діяльності, направленої на задоволення потреб Полтавської міської територіальної громади, інших населених пунктів України у послугах, зазначених у пункті 2.2 цього Статуту, інших послугах, які не заборонені чинним законодавством України, та з метою отримання прибутку за її результатами. Предметом господарської діяльності Підприємства для реалізації зазначеної мети є, зокрема, господарська діяльність у сфері управління побутовими відходами, в тому числі захоронення (розміщення) побутових відходів на Полтавському міському звалищі твердих побутових відходів, утримання та експлуатація Полтавського міського звалища твердих побутових відходів.
6. Згідно з інформацією, наданою Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області (далі - ГУ ДСНС України у Полтавській області), станом на 25.09.2024 упродовж 2024 року на полігоні твердих побутових відходів Полтавського КАТП-1628 сталося 16 пожеж, що також підтверджується актами про пожежу від 02.04.2024, від 11.06.2024, від 14.06.2024, від 22.06.2024, від 27.06.2024, від 30.06.2024, від 03.07.2024, від 16.07.2024, від 01.08.2024, від 05.08.2024, від 07.08.2024, від 11.08.2024, від 12.08.2024, від 02.09.2024, від 11.09.2024, від 15.09.2024.
7. Полтавське районне управління ГУ ДСНС України у Полтавській області надало прокуратурі матеріали фотофіксацій пожеж на звалищі твердих побутових відходів Полтавського КАТП-1628 за період із квітня 2024 року по вересень 2024 року. Вказані електронні докази також були досліджені судом першої інстанції в судовому засіданні.
8. Екологічна інспекція розрахувала розмір шкоди, зумовленої забрудненням атмосферного повітря неорганізованими викидами забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка на земельній ділянці з кадастровим номером 5324081900:00:004:0025, про що складено відповідну довідку.
9. Згідно з довідкою екологічної інспекції загальний розмір шкоди, завданої неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області упродовж 2024 року, становить 9 968 361,70 грн.
10. Відповідно до висновку експерта від 20.03.2025 № СЕ-19111-2516044-ФХЕД за результатами інженерно-екологічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, загальний розмір шкоди, завданої неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області упродовж 2024 року, становить 
9 968 361,70 грн.
11. 04.08.2024 Державний інспектор з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки у м. Полтава та Полтавському районі Полтавського районного управління ГУ ДСНС України у Полтавській області Тарусін Д. С., ящиком із піском, покривалом з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті, гаками, лопатами, ломами та сокирами.
12. Постановою від 05.08.2024 ПО № 021999 на Костенка М. С. накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який сплачено останнім 06.08.2024.
13. 18.02.2025 державний інспектор з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки у м. Полтава та Полтавському районі Полтавського районного управління ГУ ДСНС України у Полтавській області Сокорева Р. М. склала стосовно начальника міського сміттєзвалища Костенка М. С. протокол № 022413 про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 175 КУпАП, за фактами порушення вимог пожежної безпеки, наведеними вище. Постановою? від 19.02.2025 ПО № 022413 на Костенка М. С. накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який сплачено останнім 20.02.2025.
14. У ході досудового розслідування 05.03.2025 додатково проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером 5324081900:00:004:0025 за адресою: с. Макухівка, Полтавський р-н, Полтавська обл., та за її межами із залученням спеціалістів екологічної інспекції, геодезиста та працівників ГУ ДСНС України в Полтавській області.
15. Так, згідно з довідкою, складеною головним інспектором ВПБ УЗНС ГУ ДСНС України у Полтавській області І. Логовським за результатами участі як спеціаліста у проведенні огляду земельної ділянки з кадастровим номером 5324081900:00:004:0025 за адресою: с. Макухівка, Полтавський р-н, Полтавська обл., та за її межами у рамках кримінального провадження від 10.05.2022 № 42022170000000042 за частиною першою статті 239 КК України, в ході огляду виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, зокрема:
- не надано підтверджуючі матеріали (повідомлення про результати ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки) щодо проведення ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки (стаття 9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»);
- не розроблена для приміщення побутового призначення і не затверджена керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкція про заходи пожежної безпеки (пункт 4 розділу II Правил пожежної безпеки);
- на території об`єкта на в`їздах (виїздах) не встановлені схеми території, на яких слід вказувати розміщення будівель, водойм, гідрантів, пірсів та градирень, під`їздів пожежних автомобілів до них (пункт 1.15 глави 1 розділу III Правил пожежної безпеки);
- сміттєзвалище не прийнято в експлуатацію у порядку, встановленому чинним законодавством (пункт 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України);
- територія підприємства та приміщення будинків не забезпечені первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку (пункт 3.6 глави 2 розділу V Правил пожежної безпеки);
- не встановлені для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння вказівні знаки згідно з ДСТУ ЕN ISO 7010:2019;
- для розміщення первинних засобів пожежогасіння на території підприємства не встановлені спеціальні пожежні щити (стенди), які (стенди) повинні розміщуватися на території об`єкта площею більше 200 м2 із розрахунку один щит (стенд) на 5000 м2 захищуваної площі;
- територія об`єкта не забезпечена джерелами протипожежного водопостачання для цілей пожежогасіння;
- та інші порушення, вказані у довідці. 
16. У травні 2021 року екологічна інспекція (справа № 440/4934/21) зверталася до суду із позовом до Полтавського КАТП-1628, у якому просила тимчасово заборонити діяльність Полтавського КАТП-1628 у частині розміщення твердих побутових відходів, розташованого в урочищі «Триби» поблизу с. Макухівка, зокрема до приведення експлуатації міського звалища твердих побутових відходів у відповідність до Правил експлуатації полігонів побутових відходів, зокрема: облаштування виїзного дизбар`єру (заглиблена відкрита ємність (ванна)), призначеного для дезінфекції транспортних засобів при виїзді з території полігону твердих побутових відходів; облаштування дренажної системи з дренажними трубами та приймальними колодязями; облаштування по периметру МВВ спостережних свердловин згідно з Робочим проектом «Реконструкція діючого міського звалища твердих побутових відходів та з послідуючим проведенням робіт щодо його рекультивації» (том 4), оцінка впливів на навколишнє середовище (ОВНС); облаштування на МВВ пожежних ємностей, яких згідно з вимогами Робочого проекту «Реконструкція діючого міського звалища твердих побутових відходів та з послідуючим проведенням робіт щодо його рекультивації» необхідно 3 шт. по 50 м3 кожна; облаштування МВВ суцільною огорожею по периметру сміттєзвалища; встановлення звукового та біоакустичного обладнання для відлякування птахів. 
17. Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 19.10.2022, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 29.05.2024 у справі № 440/4934/21, позов Інспекції задовольнив. Верховний Суд зазначив, що відповідач має усунути порушення, зокрема облаштувати на МВВ пожежні ємності, що передбачено пунктом 2.1 Рекомендацій з удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ твердих побутових відходів, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури і житлово комунального господарства України від 10.01.2006 № 5. Нормальне функціонування полігонів та звалищ твердих побутових відходів може бути забезпечене за наявності на них (згідно із ДБН В.2.4-2-2005) таких об`єктів, зокрема, пожежних резервуарів. Верховний Суд також зауважив, що станом на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій порушення, які стали підставою для звернення позивача із цим позовом для застосування заходів реагування, відповідачем не усунуто. Вказані порушення є небезпечними для життя та здоров`я людей. Тобто ті порушення, які залишаються, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей (пункт 63 постанови).
18. Наведені обставини стали підставою для звернення прокурора в інтересах екологічної інспекції до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
19. 13.10.2025 Господарський суд Полтавської області ухвалив рішення, залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2026, про часткове задоволення позову.
20. Оскільки позовні вимоги в сумі 9 871 930,23 грн підтверджені документально та нормами матеріального права, а також не спростовані відповідачем, вони підлягають частковому задоволенню. Суд першої інстанції зазначив, що розрахунки екологічної інспекції, наведені у відповідній довідці, а також розрахунки експерта відповідають змістам актів щодо площі пожеж та Методиці розрахунку неорганізованих викидів забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря внаслідок виникнення надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану та визначення розмірів завданої шкоди, затвердженій наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 13.04.2022 № 175 і зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 16.04.2022 за № 433/37769.
21. Водночас суд відмовив у стягненні 96 431,47 грн, вказавши, що при розрахунку розміру шкоди, завданої неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024, експертом і екологічною інспекцією вказано, що площа пожежі становила 400 м2. Однак, як вбачається з копії акта про пожежу на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024, такі відомості в ньому відсутні.
Короткий зміст касаційної скарги
22. 17.02.2026 Полтавське КАТП-1628 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, зі змісту якої вбачається, що скаржник просить скасувати оскаржені судові рішення в частині задоволення позовних вимог. 
23. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункти 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). 
24. На думку скаржника, суди, порушуючи норми процесуального законодавства, розглянули справу на підставі неналежного та недопустимого доказу, а саме, висновку експерта, складеного за результатами судової інженерно-екологічної експертизи від 20.03.2025 № СЕ-19111-2516044-ФХЕД, проведеної у кримінальному провадженні від 10.05.2022 № 42022170000000042.
25. З метою спростування висновків, що викладені в експертному дослідженні від 20.03.2025 
№ СЕ-19111-2516044-ФХЕД, відповідачем в суді апеляційної інстанції було заявлено клопотання про призначення у справі судової інженерно-екологічної експертизи, в задоволенні якого було необґрунтовано відмовлено, чим порушено норму статті 13 ГПК України.
26. Скаржник також зазначає, що акти про пожежі є неналежними та недопустимими доказами. 
27. Скаржник вказує, що екологічною інспекцією розмір шкоди розраховано на підставі Методики розрахунку неорганізованих викидів забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря внаслідок виникнення надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану та визначення розмірів завданої шкоди, затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 13.04.2022 № 175 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2022 за № 433/37769. Ця Методика застосовується лише в тому випадку, коли встановлено назву питомого викиду кожної забруднюючої речовини або суміші таких речовин, які надходили в атмосферне повітря, але при цьому відсутня інформація про її масу. Проте матеріали справи не містять жодного доказу щодо назви та питомих викидів кожної забруднюючої речовини або їх сумішей, які дійсно надходили в атмосферне повітря саме при згорянні об`єктів, відходів. Неправильне тлумачення судами зазначеної Методики є окремим порушенням норм матеріального права.
28. На думку скаржника, суди попередніх інстанцій не застосували до спірних правовідносин статтю 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря", з якої вбачається необхідність доведення факту саме забруднення атмосферного повітря.
29. На переконання скаржника, відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема про те, що відповідальність за порушення прав громадян на безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище настає за умови доведення належними та допустимими доказами самого факту забруднення атмосферного повітря, а також за наявності підтвердженої вини особи у порушенні прав громадян на безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище.
30. У судових засіданнях представник скаржника підтримав свою касаційну скаргу, а також посилався на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 11.02.2026 у справі № 910/7638/24, відповідно до якого відсутність дозволу слідчого або прокурора на розголошення відомостей досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема на використання копій матеріалів кримінального провадження під час звернення до господарського суду або з інших відомостей, які б свідчили про однозначне надання такої згоди та визначення обсягу відомостей, дозволених до розголошення, може свідчити про недопустимість відповідних доказів.
31. Крім того, скаржник у касаційній скарзі навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ним понесені і які він очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи у суді касаційної інстанції, які складають 30 000,00 грн.
Короткий зміст відзиву та пояснень щодо касаційної скарги
32. Полтавська обласна прокуратура у відзиві на касаційну скаргу просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
33. Екологічна інспекція у поясненнях до касаційної скарги просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
34. Полтавське КАТП-1628 скористалося правом, наданим судом касаційної інстанції, та подало до суду додаткові пояснення, які просило врахувати при розгляді касаційної скарги.
35. Офіс Генерального прокурора також подав письмові пояснення до касаційної скарги, які просив врахувати при розгляді касаційної скарги.
Позиція Верховного Суду
36. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової шкоди.
37. У статті 1166 ЦК України, яка регулює загальні підстави відповідальності за завдану шкоду, передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
38. Загальними підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом статті 1166 ЦК України є: 
- протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди;
- причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди;
- вина особи у заподіянні шкоди. 
39. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
40. У деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.
41. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарський суд виходить з презумпції вини правопорушника.
42. Відповідно до положень частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
43. Забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави (стаття 16 Конституції України).
44. Відповідно до статей 66, 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
45. Статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
46. Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
47. Як встановлено судами попередніх інстанцій, унаслідок пожеж на території міського сміттєзвалища в с. Макухівка, упродовж 2024- 2025 років відбулися викиди небезпечних речовин у атмосферне повітря, що спричинило його забруднення, що мало наслідком завдання шкоди довкіллю і створення небезпеки для життя і здоров`я людей.
48. Судами також встановлено, що вказані обставини підтверджується відповідними доказами, а саме актами про пожежу від 02.04.2024, від 11.06.2024, від 14.06.2024, від 22.06.2024, від 27.06.2024, від 30.06.2024, від 03.07.2024, від 16.07.2024, від 01.08.2024, від 05.08.2024, від 07.08.2024, від 11.08.2024, від 12.08.2024, від 02.09.2024, від 11.09.2024, від 15.09.2024, а також матеріалами фотофіксації пожеж. 
49. При цьому суд апеляційної інстанції встановив, що докази, в основу яких покладено вищевказані акти про пожежі, відповідають вимогам, визначеним Порядком обліку пожеж та їх наслідків, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 № 2030, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, додатком до якого встановлено форму акта про пожежу. Водночас суд апеляційної інстанції відхилив доводи відповідача, які ґрунтуються на вимогах зазначеного нормативно-правового акта в редакції, чинній із 10.12.2024, та зазначив, що він не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.
50. Крім того, згідно з довідкою екологічної інспекції загальний розмір шкоди, завданої неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області упродовж 2024 року, становить 9 968 361,70 грн.
51. У рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні від 10.05.2022 № 42022170000000042 було проведено інженерно-екологічну експертизу, за результатами якої складено висновок експерта від 20.03.2025 № СЕ-19111-2516044-ФХЕД (далі - висновок експерта), у якому визначено загальний розмір шкоди, завданої неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області упродовж 2024 року, що становить 9 968 361,70 грн. Згідно із цим висновком неорганізовані викиди забруднюючих токсичних речовин або суміші таких речовин (від 1-го до 4-го класу небезпеки) внаслідок горіння об`єктів, відходів та інших речовин під час дії воєнного стану завдали шкоду довкіллю та створили небезпеку для життя і здоров`я людей.
52. Суди надали оцінку висновку експерта за результатами судової інженерно-екологічної експертизи та встановили, що цей висновок не викликає сумнівів щодо об`єктивності й обґрунтованості; складений особою, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу"; предметом висновку є дослідження обставин, які входять до предмета доказування у цьому спорі; не містить суперечностей між дослідницькою частиною та підсумковим висновком; узгоджується з іншими матеріалами справи, а тому прийняли як належний та допустимий доказ у розумінні статей 76, 77 ГПК України.
53. Суди також встановили, що розрахунок розміру шкоди проведено на підставі Методики розрахунку неорганізованих викидів забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря внаслідок виникнення надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану та визначення розмірів завданої шкоди, затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 13.04.2022 № 175 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2022 за № 433/37769.
54. При перевірці правильності розрахунків суми збитків, зроблених Інспекцією та експертом, суди першої інстанції дійшов висновку про відмову у стягненні 96 431,47 грн, вказавши, що при розрахунку розміру шкоди, завданої неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024, експертом й екологічною інспекцією вказано, що площа пожежі становила 400 м2, однак, як вбачається з копії акта про пожежу на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024, такі відомості в ньому відсутні.
55. В іншій частині розрахунки екологічної інспекції, наведені у відповідній довідці, а також розрахунки експерта відповідають змістам актів щодо площі пожеж та Методиці розрахунку неорганізованих викидів забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря внаслідок виникнення надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану та визначення розмірів завданої шкоди, затвердженої наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України 13.04.2022 № 175 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2022 за № 433/37769.
56. Суди також взяли до уваги, що стосовно керівника комплексу з видалення відходів Полтавського КАТП-1628 Костенка М. С. неодноразово складалися протоколи про адміністративні правопорушення (від 18.02.2025 ПО № 022413, від 04.08.2024 ПО № 021999), передбачені статтею 175 КУпАП, за фактом порушення вимог пожежної безпеки та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
57. Відповідачем, у свою чергу, не спростовано наявності його вини у заподіянні шкоди. 
58. За встановлених обставин суди дійшли обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для покладення на відповідача відповідальності за заподіяну шкоду з огляду на: наявність його вини у заподіянні шкоди; протиправну поведінку, яка полягає у здійсненні діяльності з порушенням встановлених законодавством вимог пожежної безпеки; причинно-наслідковий зв`язок, що полягає у заподіяні шкоди протиправною поведінкою - забруднення атмосферного повітря неорганізованими викидами забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану, що завдало шкоди довкіллю та створює небезпеку для життя і здоров`я людей; наявність шкоди, розмір якої становить 9 871 930,23 грн та підтверджується наявними у справі доказами.
59. Як вбачається з доводів касаційної скарги та додаткових пояснень, суди попередніх інстанцій встановили істотні обставини справи на підставі недопустимих доказів. Саме на більшості з них ґрунтується висновок про доведеність розміру збитків, завданих порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря. Проте зазначені докази отримані у межах досудового розслідування у кримінальному провадженні від 10.05.2022 № 42022170000000042 з порушенням порядку, встановленого Кримінального процесуального кодексу України, а самі матеріали кримінального провадження використані в цій господарській справі без письмового дозволу. На думку скаржника, такі доводи узгоджуються із правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11.02.2026 у справі № 910/7638/24.
60. Колегія суддів вважає вказані доводи безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
61. Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (стаття 1 Закону України "Про судову експертизу").
62. Відповідно до частини третьої статті 98, частини першої статті 101 ГПК України висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
63. Оскільки особа, яка проводить експертизу, є атестованим судовим експертом, обізнана про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок відповідно до приписів статей 384, 385 КК України, сам висновок є достатньою мірою інформативним щодо предмета доказування, а отже, допустимим письмовим доказом, який слід оцінити у сукупності із іншими доказами у справі (постанови Верховного Суду від 11.05.2022 у справі № 450/3032/19, від 07.02.2024 у справі № 201/11458/20).
Відповідно до усталеної судової практики, зокрема і постанови Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №910/5898/20, висновок судової експертизи, яку було проведено у межах провадження з іншої справи, у тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду у належним чином засвідченій копії. Отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі є допустимим і достовірним доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку та мотивувати, чи визнає доказ, чи відхиляє його (постанова Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 201/11458/20).
64. Господарські суди при вирішенні господарських спорів мають досліджувати на загальних умовах і висновки судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної (постанова Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 907/651/17). Висновок експертизи, призначеної в межах кримінального провадження, оцінюється господарськими судами у сукупності з іншими доказами на загальних підставах відповідно до вимог статті 86 ГПК України, при цьому сторони не позбавлені можливості надати суду докази на його спростування, клопотати перед судом про виклик у судове засідання експерта, який проводив експертизу, тощо (постанова Верховного Суду від 11.03.2021 у справі № 923/188/20). 
65. У справі, що розглядається суди встановили, що експерт був обізнаний про кримінальну відповідальність відповідно до статті 384 КК України за завідомо неправдивий висновок та згідно зі статтею 385 КК України за відмову без поважних причин від виконання покладений на нього обов`язків, а висновок експерта від 20.03.2025 року № СЕ-19111-2516044-ФХЕД за результатами інженерно-екологічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні № 42022170000000042, містить інформацію щодо питань які є предметом доказування у даній господарській справі, у належним чином засвідченій копії, є належним доказом у даній справі.
66. Доводи скаржника викладені в касаційній скарзі, фактично зводяться до спроби поставити під сумнів окремі документи, отримані в межах кримінального провадження, при цьому залишаючи поза увагою інші наявні у справі докази, які підтверджують ті самі обставини та узгоджуються між собою. Натомість жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували встановлені судами факти, відповідачем не надано. 
67. Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані під час її перегляду судом апеляційної інстанції відповідач не заявляв заперечень щодо допустимості доказів, отриманих із матеріалів кримінального провадження, та не ставив під сумнів наявність дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування. Відповідно, зазначені доводи не були предметом дослідження та оцінки судів попередніх інстанцій саме з огляду на відсутність відповідних заперечень з боку відповідача.
68. Отже, відповідач мав можливість заявити відповідні заперечення та поставити питання щодо допустимості доказів ще під час розгляду справи судами попередніх інстанцій, однак таким процесуальним правом не скористався.
69. При цьому колегія суддів зауважує, що скаржник у суді першої та апеляційної інстанцій не заявляв клопотань про визнання висновку експерта недопустимим доказом, зазначений довід не може бути розглянутий судом касаційної інстанції в силу дискреційних повноважень, встановлених процесуальним законом (стаття 300 ГПК України), що визначають межі розгляду справи судом касаційної інстанції
70. Отже доводи касаційної скарги про те, що висновок експерта є неналежним доказом не знайшли свого підтвердження під час касаційного перегляду. Решта доводів скаржника щодо розрахунку розміру шкоди спрямовані на переоцінку наявних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин.
71. Щодо аргументів скаржника про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, що стосуються відповідальності за порушення прав громадян на безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище, яка настає за обов`язкової наявності доведеного належними та допустимими доказами факту саме забруднення атмосферного повітря та наявності підтвердженої вини особи у порушенні прав громадян на безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище, колегія суддів зазначає таке.
72. Зі змісту пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України вбачається, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію відносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
73. Отже, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України скаржник повинен обґрунтувати, в чому саме полягає неправильне застосування норми матеріального права чи порушення норми процесуального права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду (у чому саме полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідних норм права та як саме ці норми права судами були застосовано неправильно).
74. Верховний Суд вважає необґрунтованою наведену скаржником підставу касаційного оскарження судових рішень, оскільки суд касаційної інстанції здійснює тлумачення норм права, а не індивідуальних особливостей конкретної справи або фактів, встановлених судами попередніх інстанцій, водночас доводи скаржника в цій частині (пункт 29 постанови) не є належним правовим обґрунтуванням підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, а зводиться до необхідності надання судом касаційної інстанції іншої оцінки наявним у матеріалах справи доказам, що не є можливим з огляду на визначені в статті 300 ГПК України межі розгляду справи судом касаційної інстанції. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
75. За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
76. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
77. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що викладені у касаційній скарзі доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції щодо задоволення позову, в зв`язку з чим немає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.
Розподіл судових витрат
78. Оскільки підстав для скасування оскаржуваних судових рішень у справі та задоволення касаційної скарги немає, судовий збір за її подання слід покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 залишити без задоволення.
2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 22.01.2026 та рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 у справі № 917/894/25 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Ю. Я. Чумак