Справа № 367/13813/25
Провадження №2/367/428/2026

РІШЕННЯ
Іменем України

01 червня 2026 року м. Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області
у складі: головуючого - судді Одарюка М.П.
за участі секретаря судового засідання Бобриш М.С.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені цивільну справу № 367/13813/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області, третя особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту спільного проживання,

У С Т А Н О В И В:
В листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області, третя особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту спільного проживання, в якій просить суд встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , останніх п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 15.11.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_3 . В обґрунтування позову вказує, що він починаючи з серпня 2016 року почав проживати однією сім`єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу за адресою: АДРЕСА_1 . разом із ними в квартирі проживала рідна бабуся ОСОБА_3 - ОСОБА_4 . Він із дружиною спільно здійснювали догляд за бабусею, купували необхідні ліки, так я в силу свого віку бабуся хворіла. Він працевлаштований в КП «УЖКГ» Ірпінської міської ради, свою заробітну плату спрямовував у бюджет сім`ї. Дружина, ОСОБА_5 не працювала, отримувала пенсію по інвалідності. Вони також здійснювали утримання квартири, купували побутові речі у квартиру, оплачували житлово – комунальні послуги під час та після смерті бабусі. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 через свій похилий вік, наявність хронічних захворювань, постійні хвороби серця та легень померла. Всі витрати на поховання її були направленні із бюджету сім`ї. Після смерті бабусі відкрилась спадщина на частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала разом із ним та своєї бабусею, спадщину прийняла фактично в порядку ст. 1270 ЦК України, про відмову від оформлення спадщини у встановлені законом строки не заявляла. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Всі витрати на її поховання були направлені із бюджету сім`ї. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається із: частини 2-х кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.06.2014 року, індексний номер 22914914; частини 2-х кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.06.2014 року, індексний номер 22914755, яку померла успадкувала від бабусі. 2-х кімнатна квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 21 травня 2014 року. Оскільки у покійної дружи та її бабусі інших близьких родичів не було, 02.03.2023 року він звернувся до Ірпінської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про відкриття спадкової справи та видачі йому свідоцтва на спадщину на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 . Заведена спадкова справа № 612 від 02.11.2022 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 інших заяв щодо прийняття чи відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори не надходило.02 березня 2023 року державним нотаріусом Ірпінської міської державної нотаріальної контори Журавель А.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із тим, що позивач може вважатися спадкоємцем четвертої черги після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , у разі встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою не менше п`яти років до моменту смерті. Таким чином, він може підтвердити законність свого проживання однією сім`єю з покійною ОСОБА_3 тільки в судовому порядку, а тому звернувся до суду із відповідним позовом.
В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, у наданому відзиві (а.с.108-109) представник відповідача просила суд розглядати справу за її відсутності та прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.
Представник третьої особи, в судове засідання не прибула, надала суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу без участі та прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснив суду, що він є сусідом позивача та вони знайомі з дитинства. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали разом приблизно, десь з 2015 чи 2016 року та по день смерті ОСОБА_3 , чи були вони розписані не знає. Спілкувалися вони як сусіди. Проживали вони десь біля МРЕО на Щорса, в квартирі ОСОБА_3 . Зі сторони вони виглядали як чоловік та дружина.
Суд заслухавши думку учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як убачається з матеріалів справи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).
Із копії свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ( а.с.21-25).
Із копії Акту депутата Ірпінської міської ради від 08.10.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 та його цивільна дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 і вели спільне господарство з 24 серпня 2016 року. ОСОБА_3 була зареєстрована за цією адресою ( а.с.15).
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12)
Державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Журавель А.М. 02.03.2023 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину на майно, яке лишилося після смерті його дружини ОСОБА_3 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ним не підтверджено статусу спадкоємця четвертої черги (а.с.28).
Дослідивши матеріали спадкової справи №612/2022, що була заведена Ірпінською державною нотаріальною конторою після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , вбачається, що спадкоємців першо- третьої черги після смерті спадкодавця не має.
Мати ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_4 , рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 27 вересня 1996 року, справа № 2-116 була позбавлена батьківських прав у відношенні її неповнолітньої доньки.
Похованням ОСОБА_3 , відповідно до наданих документів займався позивач по справі.
В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що позивач ОСОБА_1 та спадкодавець ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, у них був спільний побут.
Статтею 1 Сімейного кодексу України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року (Постанова) судом встановлюються факти, які породжують юридичні наслідки. Пунктом 7 цієї Постанови передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину тощо.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року передбачено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.
Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та (або) майнові відносини між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому.
Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.
Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.
Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.
Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.
Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.
Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Вище суд прийшов до висновку про тривале проживання позивача та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу до його смерті та ведення ними спільного господарства
Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 74 СК України)».
Вирішуючи вимогу про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки слід врахувати, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968сво21).
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю.
При цьому факт місця реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій за відсутності інших доказів.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи. Сторонами надано належним чином завірені копії відповідних документів.
Аналізуючи зібрані у справі письмові докази, з урахуванням пояснень представників позивача, позивача, свідка суд прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 293-294, 315-319 ЦПК України, ст. 3 Сімейного Кодексу України, ст. 1223, 1264 , 1268, 1270, 1273 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Ірпінської міської ради Бучанського району Київської області, третя особа: Ірпінська міська державна нотаріальна контора Київської області про встановлення факту спільного проживання - задовольнити .
Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , останніх п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 15.11.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя М.П. Одарюк