ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3203/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Філінюка І.Г.
суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. 

секретар судового засідання – Чеголя Є.О. 
за участю:
ПП «Рентсервіс-МСЛ» - адвокат Голуб А.С. 
ТОВ «КОМФОРТСТРІТ» - адвокат Яківець М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу 
Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ»
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 (про залишення скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця без задоволення)
за скаргою: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» від 10.02.2025 вх. № ГСОО 2-196/26 на дії (бездіяльність) приватного виконавця 
по справі №916/3203/25 
за позовом: Приватного підприємства «Рентсервіс-МСЛ» 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ»
про стягнення 3244550,45 грн.
суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович

суддя суду першої інстанції – Д`яченко Т.Г. 
місце винесення ухвали: м. Одеса, Господарський суд Одеської області, пр.-т Шевченка, 29,
повний текст ухвали складено та підписано: 04.03.2026. 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.11.2025 позовну заяву Приватного підприємства «Рентсервіс-МСЛ» задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» на користь Приватного підприємства «Рентсервіс-МСЛ» заборгованість у сумі 3244548,11 грн., яка складається з: зі сплати суборендної плати у розмірі 2086240,00 грн., 3% річних у розмірі 10924,55 грн., неустойки (пені) у розмірі 112887,90 грн., штрафу у розмірі 30 % від простроченої суми грошового зобов`язання за червень 2025 року у розмірі 258624, 00 грн, штрафу у розмірі 30 % від простроченої суми грошового зобов`язання за липень 2025 року у розмірі 258624, 00 грн., штрафу у розмірі 30 % від простроченої суми грошового зобов`язання за серпень 2025 року у розмірі 258624, 00 грн., штрафу у розмірі 30 % від простроченої суми грошового зобов`язання за вересень 2025 року у розмірі 258624, 00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 38934,57 грн. В іншій частині позову відмовлено.
10.12.2025 Господарським судом Одеської області було видано наказ про примусове виконання рішення суду у даній справі. 
У лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» звернулося до Господарського суду Одеської області зі скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця. 
В обґрунтування поданої скарги, Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» було зазначено суду, що 12.12.2025 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем відкрито виконавче провадження №79813055 на підставі наказу Господарського суду Одеської області №916/3203/25. (Ідентифікатор доступу: 55Е5АБ58В990) та 03.02.2026 відповідач звернувся до приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича з заявою щодо зупинення виконавчого провадження на підставі ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження».
Також, скаржник в скарзі зазначає про те, що 03.02.2026 року йому стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Назаром Васильовичем в межах виконавчого провадження №79813055 було прийнято постанову про арешт майна боржника від 24.12.2025р., якою приватним виконавцем:
- накладено арешт на право оренди/суборенди приміщення площею 645 кв.м. на 2 (другому) поверсі Торгового центру, лот F201/2+F301 (відповідно до пункту 1.1.12. ДОГОВОРУ СУБОРЕНДИ № LA-F201/2/F301-2020) за адресою м.Київ Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни), будинок 1, яке виникло на підставі Договору суборенди № LA-F201/2/F301-2020, серія та номер: 1995, виданий 28.09.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Переверзева Г.О. Дата укладання договору (після 2013р.) / Дата державної реєстрації (до 2013р.): 28.09.2021, Строк: 5р., Дата закінчення дії: 28.09.2026, піднайм, додаткові відомості: Строк суборенди починає обчислюватися з дня передачі Орендарем Суборендареві Приміщення за актом приймання-передачі, який підписується відповідно до статті 4 Договору. Суборендар не має право передавати Приміщення повністю або частково в суборенду за відсутності попередньої письмової згоди Орендаря. 
- накладено арешт на право оренди нежитлового приміщення, торгівельний зал №8, розташований у підвалі ТРЦ, з відміткою “-6,000”, загальною площею 386 кв.м. за адресою Харківська обл., м. Харків, вулиця Пушкінська, будинок 2-А, яке виникло на підставі Договору оренди приміщення, серія та номер: 686, виданий 20.05.2021, видавник: Кузіна К.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Дата укладання договору (після 2013р.) / Дата державної реєстрації (до 2013р.): 20.05.2021, Строк: 5р., Дата закінчення дії: 20.05.2026, додаткові відомості: Строк оренди починає перебіг з моменту передачі Об`єкта оренди Орендарю за Актом приймання-передачі та діє 5 (п`ять) років.
Відповідачем було зазначено в скарзі, що він категорично не погоджується з постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича щодо накладення арешту на право оренди/суборенди приміщень, зазначених в оскаржуваній постанові, оскільки застосування виконавцем такого заходу примусового виконання рішень, як звернення стягнення на право оренди нерухомого майна, можливе стосовно власника такого майна, а також у тих випадках, коли право на таке відчуження щодо іншої, крім власника, особи, передбачено законом або договором (заставодержатель права оренди такого майна тощо).
Враховуючи наведене, скаржник вважає, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Назаром Васильовичем 24.12.2025 неправомірно винесено постанову від 24.12.2025 року про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження № 79813055.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» від 10.02.2025р. вх. № ГСОО 2-196/26 на дії (бездіяльність) приватного виконавця по справі №916/3203/25 - залишено без задоволення.
Обґрунтування судового рішення. 
В мотивах прийнятого судового рішення суд першої інстанції зазначив про те, що за умовами вказаних договорів, боржник наділений правом передачі орендованих об`єктів третім особам, отже, на думку суду, приватний виконавець, при винесенні оскаржуваної постанови про накладення арешту на майно боржника діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений нормами чинного законодавства.
У зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку, що приватний виконавець дотримався наведених вище положень Закону України «Про виконавче провадження» та не порушив приписи вищезазначеного Закону України “Про виконавче провадження” та правомірно здійснив вчинення виконавчих дій та за результатами розгляду скарги судом не встановлено наявність підстав для визнання неправомірними його дій за результатами винесення оскаржуваної постанови приватного виконавця. 
Не погодившись із вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 року по справі № 916/3203/25 задовольнити; ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 року по справі № 916/3203/25 – скасувати та прийняти постанову, якою скаргу ТОВ «КОМФОРТСТРІТ» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича задовольнити та визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича від 24.12.2025 року, про арешт майна боржника, винесену в рамках виконавчого провадження № 79813055.
Узагальнені доводи апеляційної скарги. 
Скаржник зазначає, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали суду не було враховане те, що положення статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» наділяють виконавця правом накладати арешт на рухоме майно, а також нерухоме майно: будівлю, іншу капітальну споруду, але не свідчать такою ж мірою про поширення цієї норми на арешт права оренди такого майна як речового права. 
Так само не вбачається однозначно й право виконавця накладати арешт на майнові (речові) права (тобто на право оренди) і з приписів статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» , оскільки вона регулює питання арешту і вилучення тільки майна (коштів) боржника і не містить застереження, яке б дозволяло поширити цю норму на майнові (речові) права, як це зроблено, наприклад, у пункті 1 частини 1 статті 10 цього Закону , де законодавець прирівнює майно і майнові права, на що вказує словосполучення «майно (майнові права) боржника». 
Таким чином, на думку скаржника, застосування виконавцем такого заходу примусового виконання рішень, як звернення стягнення на право оренди рухомого та нерухомого майна, можливе стосовно власника такого майна, а також у тих випадках, коли право на таке відчуження щодо іншої, крім власника, особи, передбачено законом або договором (заставодержатель права оренди такого майна тощо). 
У зв`язку з чим, скаржник вважає, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюком Назаром Васильовичем 24.12.2025 неправомірно винесено постанову від 24.12.2025 року про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження №79813055, а ухвала суду Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 є необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Доводи інших учасників провадження у справі. 
09.03.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНВОК ДЕЛАЙТ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. 
16.03.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла відповідь Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНВОК ДЕЛАЙТ». 
17.03.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАНВОК ДЕЛАЙТ» надійшло клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним переглядом, в якому просило стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь ТОВ «ВАНВОК ДЕЛАЙТ» витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку з апеляційним переглядом справи № 916/1480/25, у розмірі 15 000,00 грн
15.04.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Приватного підприємства «Рентсервіс-МСЛ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 року у справі № 916/3203/25 залишити без задоволення, а судове рішення без змін та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфортстріт» на користь Приватного підприємства «Рентсервіс-МСЛ» витрати на правничу допомогу, понесені позивачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції. 
Рух справи у суді апеляційної інстанції. 
17.03.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 (про залишення скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця без задоволення) по справі №916/3203/25.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи було визначено колегію суддів у складі: головуючого судді – Філінюк І.Г. судді Богатир К.В., Поліщук Л.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.03.2026.
На момент надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/3203/25, що стосуються розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» від 10.02.2025 за вх. № ГСОО 2-196/26 на дії (бездіяльність) приватного виконавця Павлюк Н.В. на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.03.2026 доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/3203/25, що стосуються розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» від 10.02.2025 за вх. № ГСОО 2-196/26 на дії (бездіяльність) приватного виконавця Павлюк Н.В. на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.
Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 (про залишення скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця без задоволення) по справі №916/3203/25 до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції до надходження матеріалів справи з суду першої інстанції. 
01.04.2026 матеріали оскарження ухвали по справі №916/3203/25 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. 
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 (про залишення скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця без задоволення) по справі №916/3203/25.
Призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 (про залишення скарги на дії (бездіяльність) приватного виконавця без задоволення) по справі №916/3203/25 на 11.05.2026 о 12:30 год.
Представник ТОВ «КОМФОРТСТРІТ» в судовому засіданні 11.05.2026 підтримав доводи апеляційної скарги. Представник ПП «Рентсервіс-МСЛ» заперечував щодо доводів апеляційної скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.
Інші представники сторін у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялось належним чином. 
Відповідно до частини дванадцятої статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів переходить до розгляду апеляційної скарги по суті.
Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до поданої скарги, скаржник просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича від 24.12.2025 про арешт майна боржника, винесену в рамках виконавчого провадження №79813055, якою накладено арешт на: право оренди/суборенди приміщення площею 645 кв.м на 2 (другому) поверсі Торгового центру, лот F201/2+F301 та на право оренди нежитлового приміщення, торгівельний зал №8, розташований у підвалі ТРЦ, з відміткою «-6,000», загальною площею 386 кв.м, за адресою Харківська обл., м.Харків, вулиця Пушкінська, будинок 2-А.
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно з ч.1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців (стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження»).
Стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до п.6 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження»).
Згідно з частинами 1, 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 904/968/18 зазначено, що, визначаючи наявність чи відсутність у приватного виконавця права накладати арешт на майнові (речові) права боржника, відповідні норми Закону України «Про виконавче провадження» слід застосовувати у їх системному зв`язку зі спеціальним законодавством, яке регулює зміст відповідного права, а також порядок його виникнення, зміни та припинення.
Так, на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. перебуває наказ Господарського суду Одеської області від 10.12.2025 по справі №916/3203/25 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» заборгованості та постановою від 12.12.2025 ВП №79813055 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного наказу суду.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. від 24.12.2025 ВП №79813055 про арешт майна боржника:
- накладено арешт на право оренди/суборенди приміщення площею 645 кв.м. на 2 (другому) поверсі Торгового центру, лот F201/2+F301 (відповідно до пункту 1.1.12. Договору суборенди № LA-F201/2/F301-2020) за адресою м.Київ, Кільцева дорога (Солом., Голос., Святош. р-ни), будинок 1, яке виникло на підставі Договору суборенди № LA-F201/2/F301-2020, серія та номер: 1995, виданий 28.09.2021, видавник: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Переверзева Г.О. 
Дата укладання договору (після 2013р.) / Дата державної реєстрації (до 2013р.): 28.09.2021, Строк: 5р., Дата закінчення дії: 28.09.2026, піднайм, додаткові відомості: Строк суборенди починає обчислюватися з дня передачі Орендарем Суборендареві Приміщення за актом приймання-передачі, який підписується відповідно до статті 4 Договору. Суборендар не має право передавати Приміщення повністю або частково в суборенду за відсутності попередньої письмової згоди Орендаря;
- накладено арешт на право оренди нежитлового приміщення, торгівельний зал №8, розташований у підвалі ТРЦ, з відміткою “-6,000”, загальною площею 386 кв.м за адресою Харківська обл., м. Харків, вулиця Пушкінська, будинок 2-А, яке виникло на підставі Договору оренди приміщення, серія та номер: 686, виданий 20.05.2021, видавник: Кузіна К.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.
Дата укладання договору (після 2013р.) / Дата державної реєстрації (до 2013р.): 20.05.2021, Строк: 5р., Дата закінчення дії: 20.05.2026, додаткові відомості: Строк оренди починає перебіг з моменту передачі Об`єкта оренди Орендарю за Актом приймання-передачі та діє 5 (п`ять) років.
Так, за поданими до скарги матеріалами, вбачається, що відповідно до п. 2.2.4. Договору оренди приміщення від 20.05.2021, орендодавець має право надавати письмову згоду на передачу Орендарем Об`єкту оренди в користування третім особам (у тому числі за договором суборенди, піднайму), а також анулювати таку письмову згоду винятково на свій розсуд письмовим повідомленням.
Згідно підп. 2.3.26 зазначеного договору, орендар зобов`язаний за жодних умов не передавати Об`єкт оренди або його частину в користування третім особам (у тому числі за договором суборенди, піднайму) без письмової згоди Орендодавця. У разі бажання Орендаря передати Об`єкт оренди в користування третім особам, Орендар повинен надати письмовий запит Орендодавцю і достатню інформацію про відповідну третю особу та надати проект договору суборенди. Якщо Орендарем отримана письмова згода Орендодавця на передачу Об`єкту оренди в користування третім особам, Орендар зобов`язаний протягом одного місяці з дати отримання даної письмової згоди, надати Орендодавцю копію укладеного договору з третьою особою, стосовно якої надана письмова згода. У разі ненадання Орендарем копії такого договору з третьою особою, протягом одного місяця з дати отримання письмової згоди Орендодавця, дана письмова згода вважається Сторонами автоматично анульованою.
Згідно з п. 16.1 Договору суборенди від 28.09.2021, Суборендар не має права дозволяти будь-яким третім особам використання Приміщень в цілому або частково в будь-який спосіб, навіть тимчасово або на безоплатній основі за відсутності попередньої письмової згоди Орендаря, в тому числі, Суборендар не має передавати Приміщення повністю або частково в подальшу суборенду. Порушення даного обов`язку Суборендарем є істотним порушенням Договору Суборендарем. За умови отримання Суборендарем письмової згоди Орендаря на передачу Приміщення чи його частини в подальшу суборенду, строки та умови щодо передачі в подальшу суборенду (включаючи розмір всіх суборендних платежів, які не можуть бути нижче, ніж встановлені для Суборендаря за даним Договором), завжди письмово погоджуються Орендарем. 
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги, що застосування виконавцем такого заходу примусового виконання рішень, як звернення стягнення на право оренди рухомого та нерухомого майна, можливе стосовно власника такого майна, відповідно до наступного. 
Відповідно до статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, гроші, цінні папери, цифрові речі, майнові права, роботи та послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні та нематеріальні блага.
Згідно із частинами 1, 2 статті 178 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
Види об`єктів цивільних прав, перебування яких у цивільному обороті не допускається (об`єкти, вилучені з цивільного обороту) або перебування яких у цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом (об`єкти, обмежено оборотоздатні), а також види об`єктів цивільних прав, що можуть належати лише певним учасникам обороту, встановлюються законом.
Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами (стаття 190 Цивільного кодексу України).
Отже, право оренди є майновим (речовим) правом, оборотоздатність якого, зокрема, залежить від повноважень учасників цивільного обороту.
Під час виконання судового рішення про стягнення заборгованості щодо боржника-орендаря межі оборотоздатності права оренди, як об`єкта стягнення у виконавчому провадженні слід визначати залежно від змісту прав орендаря за договором оренди, а не прав власника.
Як вірно зазначено місцевим господарським судом, що за умовами вказаних договорів, боржник наділений правом передачі орендованих об`єктів третім особам, отже, приватний виконавець, при винесенні оскаржуваної постанови про накладення арешту на майно боржника діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, визначений нормами чинного законодавства.
Враховуючи викладене, приватний виконавець дотримався наведених вище положень Закону України «Про виконавче провадження» та не порушив приписи вищезазначеного Закону України «Про виконавче провадження».
Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, в зв`язку з її необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням судом норм процесуального права.
Висновки суду апеляційної інстанції. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 по справі №916/3203/25 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд –
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМФОРТСТРІТ» – залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.03.2026 у справі №916/3203/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строки, передбачені статтею 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 13.05.2026.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Поліщук Л.В.