Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/1939/26
Провадження №: 2-а/332/41/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 р. 

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі – Петракей Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
ВСТАНОВИВ:
30.03.2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 № R313022 від 22.01.2026 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 17000 грн. з підстави того, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце, зазначені в повістці (ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію». З даною постановою позивач не погоджується, вважає її такою, що підлягає скасуванню з підстави того, що він перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання, у мобільному застосунку «Резерв+» зазначені його актуальні дані; ВЛК ним пройдено 12.06.2025, висновок передано до ІНФОРМАЦІЯ_2 одразу після проходження ВЛК і тоді ж його дані в чергове уточнювались співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, 20.01.2026 через мобільний застосунок «Резерв+» позивач дізнався, про оголошення його у розшук ТЦК та СП. 21.01.2026 він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування обставин оголошення у розшук. Цього ж дня, 21.01.2026 кулеметником 1 відділення оборони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_3 складено протокол № 127 про адміністративне правопорушення за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період, яке полягає у тому, що ОСОБА_1 було направлено повістку засобами поштового зв`язку «Укрпошта» про необхідність з`явитись о 9 год. 00 хв. 24.12.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уточнення військово-облікових даних, але 24.12.2026 він до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не повідомив». Під час складання вказаного протоколу позивач повідомив, що жодної повістки від ТЦК та СП він не отримував, повідомлень від «Укрпошти» про надходження рекомендованих листів від ТЦК та СП на його адресу не надходило, тому про необхідність з`явитись до ТЦК та СП 24.12.2026 не знав, про що зробив відмітку у вказаному протоколі. В обґрунтування поновлення пропущеного строку для подання позовної заяви позивач зазначив, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 24.03.2026 року за допомогою мобільного застосунку «Резерв +» та отримав постанову 24.03.2026 року.
За таких підстав, у позові просить поновити строк для подання позовної заяви та скасувати постанову № R313022 від 22.01.2026 року і закрити провадження у справі.
Ухвалою судді від 02.04.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
27.05.2026 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує обґрунтовуючи наступним. 
18 травня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких Законодавчих актів України щодо окремих питань - проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону було встановлено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022 № 65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від З березня 2022 року № 2015- IX, громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом /60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.
Водночас оновлення даних протягом 60 днів не виключає обов`язок громадянина у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з`явитися у зазначені у ній місце та строк, який встановлений в абзаці восьмому частини третьої статті 22 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Ця норма встановлює прямий обов`язок з`явитися до ТЦК на виклик за повісткою без конкретизації з якою метою.
Отже самостійне оновлення відомостей у застосунку «Резерв+» не звільняє громадянина від обов`язку з`явитися за повісткою до відповідного ТЦК, він може бути викликаний до ТЦК для уточнення своїх персональних даних.
Згідно пункту 27 Порядку № 560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою: взяття на військовий облік;
проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово- обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби.
Стаття 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» 16 березня 2017 року № 1951-УІІІ визначає широкий перелік персональних даних військовозобов`язаних, які можуть підлягати уточненню. Відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відносяться до персональних даних військовозобов`язаного (пункт 34 частини першої статті 7 цього Закону).
Чинне законодавство не містить прямої вказівки на те, що виклик можливий лише для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби після уточнення громадянином самостійно таких даних як адреси проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) у застосунку «Резерв+» на виконання абзацу п`ятого пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 11 квітня 2024 року № 3633-ІХ.
Отже, ІНФОРМАЦІЯ_2 мав право викликати військовозобов`язаного ОСОБА_1 для уточнення персональних даних, навіть якщо він раніше оновив частину даних у застосунку «Резерв+». Відсутність запису про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації є достатньою підставою для виклику з метою уточнення цих даних. Зазначає, що незгода позивача з метою виклику, що вказана у повістці, не звільняє його від обов`язку з`явитися на виклик до ТЦК (в абзаці восьмому частини третьої статті 22 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), і надалі не може бути підставою для звільнення від адміністративної відповідальності за порушення цього обов`язку.
Підсумовуючи вищезазначене, слід дійти висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення від 22.01.2026 року №R313022, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП винесена з дотриманням норм чинного законодавства.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав вказаних у позові.
Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, суду пояснила, що ОСОБА_1 було направлено повістку засобами поштового зв`язку «Укрпошта» про необхідність з`явитись о 9 год. 00 хв. 24.12.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою уточнення військово-облікових даних, але 24.12.2025 року він до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, про причини неявки не повідомив. Повістка про виклик була повернути поштовим зв`язком на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою «за закінченням зберігання». У зв`язку із чим, в подальшому було складено на ОСОБА_1 протокол № 127 про адміністративне правопорушення за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період за результатом розгляду якого була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення від 22.01.2026 року №R313022, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП 
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов до наступного висновку.
Позивач вказує, що ним, із поважних причин було пропущено строк на оскарження постанови за справою про адміністративне правопорушення від 22.01.2026 року №R313022, обґрунтовуючи тим, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише 24.03.2026 року за допомогою мобільного застосунку «Резерв +» та отримав постанову 24.03.2026 року.
Перевіряючи обґрунтованість вимог щодо поновлення строку на оскарження постанови у даній справі, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідно рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно із ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Так, із постанови за справою про адміністративне правопорушення від 22.01.2026 року №R313022 вбачається, що ОСОБА_1 отримав її дійсно 24.03.2026 року, про що свідчить у постанові дата та підпис, з огляду на що, суд визнає причину пропуску строку на подання до суду позовної заяви поважною та вважає доцільним поновити строк для звернення до суду із позовною заявою позивачу.
Щодо заявлених позовних вимог, суд зазначає.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до якої в редакції на час виникнення спірних правовідносин:
Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.210-1 КУпАП).
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.2 ст.210-1 КУпАП).
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.3 ст.210-1 КУпАП).
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.
Отже, на дату винесення відповідачем спірної постанови в Україні діяв особливий період, що є підставою для застосування ч.3 ст. 210-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Зі змісту спірної постанови відповідача вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 у строк, зазначений у повістці, а саме на 24.12.2025 року без поважних на то причин не з`явився.
Судом з пояснень представника відповідача встановлено, що рекомендоване поштове відправлення із вмістом повістки повернулось поштовим зв`язком до відправника з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
В свою чергу, процедура оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин Збройних Сил, інших військових формувань, Центрального управління або регіонального органу СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів визначена Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024р. (надалі Порядок № 560).
Відповідно до п.28 Порядку № 560 виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки (додаток 1).
В силу вимог п.41 Порядку № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Згідно з п.82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затв. постановою КМ України № 270 від 05.03.2009р., рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка».
Рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого (реєстрованого) листа з позначкою «Судова повістка», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до суду.
Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.
Отже, з аналізу наведених вище норм вбачається, що оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП може здійснюватися шляхом особистого вручення військовозобов`язаному повістки або шляхом її направлення засобами поштового зв`язку. У випадку направлення повістки засобами поштового зв`язку належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до ТЦК та СП є документами від поштового оператора про особисте отримання поштового відправлення, відмітка у поштовому повідомленні про відмову від його отримання або відмітка у поштовому повідомленні про відсутність особи за адресою.
В свою чергу повернення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 поштового відправлення із вмістом повістки про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з відміткою «за закінченням терміну зберігання» не є належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик у розумінні п. 41 Порядку №560, що не було враховано відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови.
Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
З огляду на досліджені в ході розгляду справи обставини, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП встановлено обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, в тому числі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП , а саме відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню та відповідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України провадження у справі за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст.139, 243-246 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на подачу адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 №R313022 від 22.01.2026 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 17000 грн. скасувати, та провадження у справі закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя   Н.В. Марченко