ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5851/25
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:Кощеєва І.М. (доповідач)
суддів: Дарміна М.О., Чус О.В..

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:
від позивача: Матвєєва М.О.
від позивача: Михайловський В.П.
від відповідача:не з`явився  

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  
Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2025р. 
(суддя Бажанова Ю.А., м. Дніпро, повний текст рішення складено 24.11.2025р.)
у справі 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ", с. Златоустівка, Дніпропетровська область
про стягнення 655 846,15 грн., - 

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" 450 216,12 грн. суми основного боргу, 102 916,09 грн. суми пені (подвійна облікова ставка НБУ), 81 231,40 грн. загальної суми інфляційного збільшення, 21 482,54 грн. 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки нафтопродуктів № 02.01-23 від 02.01.2023 р., в частині оплати поставленого товару.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2025 р. у справі № 904/5851/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" 450 216,02 грн основної заборгованості, 82 332,87 грн пені, 21 482,54 грн 3% річних, 81 231,40 грн інфляційних втрат, 7 870,15 грн витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ", через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати у повному обсязі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2025 р. у справі № 904/5851/25 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вважає оскаржуване рішення безпідставним, необґрунтованим, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи та порушенні норм процесуального права.
Водночас, на думку Скаржника, суд першої інстанції при ухваленні рішення досліджував лише позовну заяву та акт звірки, який не підписаний ТОВ "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ", проте не дослідив первинні бухгалтерські документи, надані самим Позивачем. Зокрема, Апелянт стверджує, що Позивач надав до суду видаткові накладні на поставку товару на загальну суму 8 912 855,16 грн. та дві товарно-транспортні накладні на суму 211 410,00 грн. ( без відповідних видаткових накладних ), тобто документи про поставку товару на загальну суму 9 124 265,16 грн. За твердженням Апелянта, надані Позивачем банківські виписки по рахунках, відкритих в АТ "АБ "Радабанк" та АТ "Перший Український Міжнародний Банк", підтверджують здійснення ТОВ "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" оплат по договору на загальну суму 20 799 328,76 грн., що перевищує загальну вартість поставленого товару та спростовує доводи Позивача про існування заборгованості. 
При цьому Скаржник зазначає про закінчення строку дії договору поставки. Так, відповідно до п. 8.1 договору він діє до 31.12.2023 р., а згідно з п. 8.2 — у разі відсутності заяви сторін про припинення дії договору, він вважається продовженим ще на один календарний рік. З урахуванням пролонгації, договір припинив свою дію 31.12.2024 р. Відтак, всі поставки, здійснені ТОВ "ОКТАН ГРУП" на користь ТОВ "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" у 2025 році ( видаткові накладні № 70 від 14.03.2025, № 75 від 20.03.2025, № 77 від 21.03.2025, № 90 від 31.03.2025 ), були здійснені поза межами дії договору, а тому положення договору № 02.01-23 від 02.01.2023 р. не можуть розповсюджуватися на ці правовідносини. Апелянт посилається на ст. ст. 11, 13, 251, 252, 628, 631 ЦК України та вважає, що суд першої інстанції не дослідив обставини щодо строку дії договору, що призвело до безпідставного застосування його положень до правовідносин 2025 року.
Щодо відсутності доказів настання строку виконання обов`язку по оплаті, Апелянт зазначає, що відповідно до п. 5.3 договору обов`язок Покупця сплатити за товар виникає протягом 3 банківських днів з дати поставки, визначеної п. 3.12 договору. Згідно з п. 3.12.1 договору датою поставки при базисі FCA, CPT є дата, зазначена у видатковій накладній та/або товарно-транспортній накладній. Апелянт стверджує, що відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів ( наказ № 281/171/578/155 від 20.05.2008 р. ), товарно-транспортна накладна повинна містити дату і час прибуття до вантажоодержувача та дату і час виїзду від вантажоодержувача, і саме ці дані підтверджують момент фактичної поставки. Надані Позивачем товарно-транспортні накладні не містять інформації про дату і час прибуття до вантажоодержувача та дату і час виїзду від вантажоодержувача, а також не містять прізвища, імені та по батькові особи, яка прийняла нафтопродукти від імені відповідача. Дата складання товарно-транспортної накладної та момент фактичної поставки не є тотожними, а видаткова накладна підтверджує лише факт відвантаження ( передачі нафтопродуктів перевізнику ), а не факт отримання товару Покупцем. Відтак, Апелянт вважає, що Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання товару Відповідачем, а тому відсутні підстави для початку відліку 3-денного строку на оплату та, відповідно, для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.
Скаржник наголошує на тому, що суд першої інстанції не дослідив у повному обсязі матеріали справи, прийняв до уваги лише позицію позивача, викладену в позовній заяві, без перевірки законності та обґрунтованості позовних вимог наявними в матеріалах справи документами. Апелянт посилається на вимоги ст. 236 ГПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, на ст. 6 та ст. 45 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо вмотивованості рішень, на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.12.2021 р. у справі № 11-164сап21, а також на практику ЄСПЛ у справах «Якущенко проти України» (заява № 57706/10), «Garcia Ruiz v. Spain» (заява № 30544/96), «Проніна проти України» (заява № 63566/00), «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04), «Бендерський проти України» (заява № 22750/02).

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги ТОВ "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ", вважає її необґрунтованою та просить залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2025 р. - без змін.
ТОВ "ОКТАН ГРУП" звертає увагу на непослідовність та нелогічність правової позиції Відповідача. Так, у відзиві на позовну заяву, поданому до суду першої інстанції, Відповідач визнавав факт поставки товару, зазначаючи, що надані Позивачем видаткові накладні та товарно-транспортні накладні «підтверджують ті обставини, що Позивачем Товар було поставлено, а Відповідачем прийнято», тоді як в апеляційній скарзі Відповідач стверджує про відсутність належних доказів отримання товару, посилаючись на недоліки товарно-транспортних накладних та припинення дії договору.
Позивач зазначає, що Відповідач під час розгляду справи судом першої інстанції подав клопотання про зменшення штрафних санкцій на 90%, тим самим фактично визнавши існування заборгованості по договору.
Щодо доводів апелянта про перевищення сум оплат над вартістю поставленого товару, Позивач зазначає, що в позовній заяві чітко вказано, що всього по договору поставлено товару на 21 569 191,98 грн., а поставки з 02.01.2023 р. по 26.04.2024 р. були оплачені своєчасно. Таким чином, посилання Відповідача на існування доказів оплати на суму 20 799 328,76 грн. - спростовує його висновок про відсутність заборгованості перед Позивачем. Позивач наголошує, що претензії стосуються лише тих поставок, за якими мали місце порушення умов договору — прострочення оплати або несплата.
Щодо строку дії договору, Позивач зазначає, що відповідно до п. 8.2 договору, якщо жодна із сторін не заявила про припинення дії договору, він вважається продовженим ще на один календарний рік на тих самих умовах. Повідомлень про бажання припинити чи розірвати договір ТОВ "ОКТАН ГРУП" від Відповідача не отримувало. Позивач стверджує, що договір автоматично продовжується щороку, поки сторони не заявлять про бажання його розірвати. Крім того, протягом 2025 року Відповідач здійснював оплати, в призначеннях платежу вказуючи договір «№ 02.01-23 від 02.01.2023 р.» та номери рахунків, чим визнав продовження договірних відносин та прийняв умови договору в частині строків оплати.
Позивач також посилається на те, що відповідач отримав податкові накладні за фактами поставки у 2025 році, не повернув їх та не відмовився від них, що свідчить про вчинення юридично значимих дій та наявність продовжених договірних відносин. Позивач посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 29.06.2021 р. у справі № 910/23097/17 та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 922/2115/19, згідно яких податкова накладна може бути допустимим доказом факту постачання товару, якщо сторона, яка заперечує факт поставки, вчинила юридично значимі дії — зареєструвала податкову накладну, сформувала податковий кредит тощо.
Позивач наголошує, що відповідачем не надано жодного первинного документу в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не надано контррозрахунку ані щодо основної суми заборгованості, ані щодо нарахованих штрафних санкцій, не надано жодного платіжного документу, який би спростовував відомості, наведені в позовній заяві та розрахунку штрафних санкцій. Позивач зазначає, що якби Відповідач мав інформацію про неповноту або неточність наданих банківських виписок, саме він мав би надати належні та допустимі докази на спростування. Позивач посилається на стандарт доказування «переваги більш вагомих доказів» та правову позицію Верховного Суду у справі № 908/1879/17, а також на ст. ст. 73, 74, 77, 79 ГПК України.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді – Чус О.В., Дармін М.О..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2025 р. витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи/копії матеріалів справи № 904/5851/25. 
Матеріали справи № 904/5851/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.12.2025 р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2025 р. у справі № 904/5851/25 залишено без руху, надано Апелянту строк для усунення недоліків. 
Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.01.2026 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 29.04.2026 р.
Відповідач не скористався своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Від представника Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату, надавши час новому представнику Апелянта ознайомитись з матеріалами справи та прийняти участь у судовому засіданні з метою забезпечення рівності сторін у судовому процесі.
Колопотання мртивоване тим, що директором ТОВ “АТЛАС АВТО ТРАНС АГ” було укладено договір про надання правничої ( правової ) допомоги з адвокатом Тертишною К.О. 29.04.2026 р., тобто в день судового засідання.
Присутній у судовому засіданні представник Позивача заперечив проти задоволення клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги на іншу дату.
Розглянувши вказане клопотання, судова колегія не знаходить підстав для його з урахуванням такого.
Заявником не наведено достатнього обґрунтування необхідності участі його представника в судовому засіданні ( якщо він вважав таку участь необхідною). 
Судом врахований принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також враховано положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яким передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.
Участь представників учасників справи у засіданні суду апеляційної інстанції не є обов`язковою згідно із законом, не визнавалася вона такою й судом. При цьому, позиція Скаржника достатньо повно викладена в апеляційній скарзі.
Матеріали справи містять обсяг відомостей достатній для розгляду апеляційної скарги й за відсутності представника Скаржника.
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 р., "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 р. зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. "Розумність" строку визначається окремо для кожної справи. Для цього враховують її складність та обсяг, поведінку учасників судового процесу, час, необхідний для проведення відповідної експертизи (наприклад, рішення Суду у справі "G. B. проти Франції"), тощо. Отже, поняття "розумний строк" є оціночним, суб`єктивним фактором, що унеможливлює визначення конкретних строків судового розгляду справи, тому потребує нормативного встановлення.
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ ( &51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").
А отже, у зв`язку з недопущенням затягування судового процесу, що може привести до порушення вимог ст. 256 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.
На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ст. 273 ГПК України, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника Скаржника, за наявними матеріалами.
У судовому засіданні 29.04.2026 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

02.01.2023 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" ( Постачальник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" ( Покупець ) було укладено договір поставки нафтопродуктів № 02.01-23 від 02.01.2023 відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, нафтопродукти, визначені сторонами в заявках Покупця, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних та інших документах, складених відповідно до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити такі нафтопродукти на умовах визначених цим договором.
Відповідно до пункту 1.2. договору за цим договором терміни: "нафтопродукти" та "Товар", застосовуються в рівних значеннях.
Відповідно до пункту 1.3. договору товар за цим договором буде постачатись окремими партіями, протягом строку дії цього договору.
Відповідно до пункту 1.4. договору загальна сума договору, складає загальну вартість товару, поставлену відповідно до накладних, виписаних за даним договором.
Відповідно до пункту 2.1. договору Постачальник зобов`язується: передати у власність Покупця товар у відповідності до цього договору, дотримуючись строків поставки товару, його виду, кількості та якості, узгоджених сторонами в заявках на поставку товару, видаткових накладних, додаткових угод до цього договору; передати Покупцю супровідні документи на товар та документи, що підтверджують якість товару під час його фактичної передачі Покупцю; зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, в строки і порядку визначеному діючим законодавством України.
Відповідно до пункту 2.2.3 договору Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар, а також витрати, пов`язані з транспортуванням товару.
Відповідно до пункту 3.1. договору товар постачається узгодженими партіями у відповідності до заявок Покупця, оформлених у відповідності до п. 2.2.1 цього договору. На підставі узгодженої заявки Покупця, Постачальник формує, рахунок - фактуру та видаткову накладну на товар, та здійснює його поставку в строки обумовленій заявці Покупця або відповідно до строків зазначених в цьому договорі.
Відповідно до пункту 3.2. договору сторони узгодили, що видаткові накладні на товар, виписані за цим договором - є специфікацією у розумінні ст. 266 ГК України та складають невід`ємну частину цього договору.
Відповідно до пункту 3.4. договору товар постачається Покупцю на умовах: FCA, CPT, EXW, згідно офіційних правил тлумачення торгівельних термінів Міжнародної торгівельної палати – "Інкотермс", в редакції 2010 року ( надалі "Інкотермс – 2010" ), згідно до умов поставки, зазначених в заявці покупця.
Відповідно до п. 3.11. договору Постачальник забезпечує відвантаження (постачання) товару протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання передплати від покупця. У випадку поставки товару на умовах відстрочки платежу, строк відвантаження товару встановлюється сторонами відповідно до заявки покупця, або в додатковій угоді до цього договору.
Відповідно до пункту 3.12.1. договору датою поставки вважається при базисі постачання FCA, CPT – дата, зазначена у видатковій накладній на товар та/або товарно-транспортній накладній на товар.
Відповідно до пункту 3.12.2. договору датою поставки вважається при базисі постачання EXW – дата, зазначена у видатковій накладній на товар та/або в акті приймання-передачі товару.
Відповідно до пункту 3.13. договору товар вважається поставленим і прийнятим покупцем по кількості та якості, а право власності на товар, ризики втрати та псування товару є такими, що перейшли від постачальника до покупця з дати поставки, зазначеної в п.п.3.12-3.12.2 цього договору.
Відповідно до пункту 5.1. договору ціна на кожну партію товару є договірною і встановлюється постачальником на дату виставлення рахунку на відповідну партію товару.
Відповідно до пункту 5.2. договору покупець здійснює 100% передплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника до моменту поставки товару згідно рахунку-фактури постачальника.
Відповідно до пункту 5.3. договору постачальник має право відвантажити покупцю товар без передплати. Сторони домовилися, що у такому випадку покупець зобов`язується сплатити за поставлений товар на підставі договору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки товару, визначеною п. 3.12. цього договору.
Відповідно до пункту 5.4. договору при поставці товару транспортом Постачальника та/або найнятого Постачальником для доставки товару Покупцю, транспортні витрати включаються в ціну товару.
Відповідно до пункту 5.5. договору датою здійснення оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника.
Відповідно до пункту 5.9. договору у випадку необхідності та/або за вимогою Постачальника сторони складають акти звірки взаєморозрахунків за цим договором, які направляються для узгодження та підписання покупцю за допомогою електронного зв`язку з одночасним відправленням оригіналів рекомендованим листом. Протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту відправки акту звірки за допомогою електронного зв`язку (електронною поштою, факсом) Покупець зобов`язаний його розглянути та в разі згоди - надати постачальнику підписаний, а в разі незгоди - надати обґрунтовані заперечення. Якщо покупець не надає заперечень та не підписує Акт звірки протягом зазначеного строку, то таким чином покупець висловлює мовчазну згоду із даними постачальника, які вказані в такому акті звірки.
Відповідно до пункту 6.4. договору в разі несплати або несвоєчасної оплати вартості товару, покупець сплачує постачальнику пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який стягується пеня від вартості несплаченого або невчасно оплаченого товару.
Відповідно до п. 6.5. договору окрім пені, зазначеної в п. 6.4. договору, покупець у разі несплати або несвоєчасної оплати вартості товару, сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу за весь період існування заборгованості з моменту її виникнення.
Відповідно до п. 8.1. договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2023 р., а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення. Закінчення строку дії договору не звільняє сторону від відповідальності за його невиконання.
Відповідно до п. 8.2. договору якщо жодна із сторін не заявила про припинення дії договору до закінчення строку дії договору зазначеному в п. 8.1. договір вважається продовженим, ще на один календарний рік на тих самих умовах.
Відповідно до п. 8.3. договору всі повідомлення, що направляються сторонами одна одній у зв`язку з виконанням умов цього договору, якщо інше не передбачене умовами договору, повинні бути здійсненні у письмовій формі, скріплені підписом уповноваженої особи і печаткою відповідної сторони, і вважатимуться поданими належним чином, якщо вони відправлені поштовим відправленням, доставлені особисто за місцезнаходженням сторін, або відправлені електронною поштою чи факсимільним зв`язком. Відправлені електронною поштою чи факсимільним зв`язком документи мають повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами.
Відповідно до п. 8.6. договору сторони домовились, що у випадку не отримання ними оригіналів документів по поставці, належним доказом факту поставки та отримання товару є відповідні копії провізних документів: товарно-транспортних накладних та/або накладні, довіреності, рахунки, акти приймання-передачі товару інші документи, якими сторони обмінялись, шляхом передачі їх електрон поштою, засобами факсимільного зв`язку, які матимуть юридичну силу оригіналу у відповідності до пункту 8.3. цього договору. 
На виконання умов договору поставки нафтопродуктів № 02.01-23 від 02.01.2023 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" поставлено, а Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" прийнятий товар згідно видаткових накладних: № 158 від 29 квітня 2024 року, на суму 109 116, 72 грн., № 162 від 30 квітня 2024 року, на суму 109 116, 72 грн., № 168 від 01 травня 2024 року, на суму 108 387, 72 грн., № 173 від 04 травня 2024 року, на суму 107 892, 00 грн., № 175 від 06 травня 2024 року, на суму 107 892, 00 грн., № 180 від 10 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 185 від 14 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 189 від 15 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 192 від 17 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 202 від 22 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 206 від 24 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 209 від 27 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 212 від 29 травня 2024 року, на суму 105 821, 64 грн., № 214 від 30 травня 2024 року, на суму 106 929, 72 грн., № 218 від 01 червня 2024 року, на суму 106 929, 72 грн., № 225 від 05 червня 2024 року, на суму 106 929, 72 грн., № 231 від 07 червня 2024 року, на суму 200 218, 20 грн., № 233 від 11 червня 2024 року, на суму 106 929, 72 грн., № 239 від 14 червня 2024 року, на суму 200 218, 20 грн., № 242 від 17 червня 2024 року, на суму 106 929, 72 грн., № 248 від 20 червня 2024 року, на суму 108 387, 72 грн., № 251 від 22 червня 2024 року, на суму 108 387, 72 грн., № 253 від 24 червня 2024 року, на суму 108 387, 72 грн., № 257 від 26 червня 2024 року, на суму 108 854, 28 грн., № 260 від 28 червня 2024 року, на суму 205 678, 20 грн., № 264 від 01 липня 2024 року, на суму 109 845, 72 грн., № 268 від 03 липня 2024 року, на суму 109 845, 72 грн., № 274 від 09 липня 2024 року, на суму 110 079, 00 грн., № 279 від 11 липня 2024 року, на суму 110 079, 00 грн., № 281 від 13 липня 2024 року, на суму 110 079, 00 грн., № 285 від 16 липня 2024 року, на суму 110 079, 00 грн., № 292 від 18 липня 2024 року, на суму 110 574, 72 грн., № 364 від 30 вересня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 366 від 30 вересня 2024 року, на суму 178 350, 00 грн., № 375 від 04 жовтня 2024 року, на суму 288 599, 88 грн., № 378 від 10 жовтня 2024 року, на суму 287 346, 12 грн., № 381 від 14 жовтня 2024 року, на суму 181 203, 60 грн., № 383 від 15 жовтня 2024 року, на суму 181 203, 60 грн., № 394 від 18 жовтня 2024 року, на суму 288 599, 88 грн., № 398 від 21 жовтня 2024 року, на суму 288 599, 88 грн., № 401 від 23 жовтня 2024 року, на суму 284 055, 00 грн., № 428 від 26 листопада 2024 року, на суму 180 416, 40 грн., № 439 від 29 листопада 2024 року, на суму 180 416, 40 грн., № 448 від 05 грудня 2024 року, на суму 107 396, 28 грн., № 457 від 20 грудня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 42 від 24 лютого 2025 року, на суму 192 519, 60 грн., № 48 від 26 лютого 2025 року, на суму 140 256, 00 грн., № 50 від 28 лютого 2025 року, на суму 302 704, 68 грн., № 54 від 03 березня 2024 року, на суму 276 336, 00 грн., № 57 від 05 березня 2024 року, на суму 299 727, 00 грн., № 60 від 07 березня 2024 року, на суму 136 044, 00 грн., № 70 від 14 березня 2025 року, на суму 294 476, 88 грн., № 75 від 20 березня 2025 року, на суму 293 223, 12 грн., № 77 від 21 березня 2025 року, на суму 184 106, 40 грн., № 83 від 28 березня 2025 року, на суму 109 116, 72 грн., № 90 від 31 березня 2025 року, на суму 293 223, 12 грн., всього за вказаними накладними на суму 8 912 855,16 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" були виставлені Товариству з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" рахунки на оплату на загальну суму 9 124 265,16 грн : № 158 від 29 квітня 2024 року, на суму 109 116, 72 грн., № 162 від 30 квітня 2024 року, на суму 109 116, 72 грн., № 166 від 01 травня 2024 року, на суму 108 387, 72 грн., № 172 від 04 травня 2024 року, на суму 107 892, 00 грн., № 174 від 06 травня 2024 року, на суму 107 892, 00 грн., № 175 від 10 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 183 від 14 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 187 від 15 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 191 від 17 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 198 від 20 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 200 від 22 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 201 від 22 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 205 від 24 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 208 від 27 травня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 211 від 29 травня 2024 року, на суму 105 821, 64 грн., № 213 від 30 травня 2024 року, на суму 106 929, 72 грн., № 215 від 01 червня 2024 року, на суму 106 929, 72 грн., № 221 від 05 червня 2024 року, на суму 106 929, 72 грн., № 225 від 07 червня 2024 року, на суму 200 218, 20 грн., № 227 від 11 червня 2024 року, на суму 106 929, 72 грн., № 233 від 14 червня 2024 року, на суму 200 218, 20 грн., № 236 від 17 червня 2024 року, на суму 106 929, 72 грн., № 239 від 20 червня 2024 року, на суму 108 387, 72 грн., № 243 від 22 червня 2024 року, на суму 108 387, 72 грн., № 244 від 24 червня 2024 року, на суму 108 387, 72 грн., № 248 від 26 червня 2024 року, на суму 108 854, 28 грн., № 252 від 28 червня 2024 року, на суму 205 678, 20 грн., № 255 від 01 липня 2024 року, на суму 109 845, 72 грн., № 260 від 03 липня 2024 року, на суму 109 845, 72 грн., № 263 від 09 липня 2024 року, на суму 110 079, 00 грн., № 266 від 11 липня 2024 року, на суму 110 079, 00 грн., № 267 від 13 липня 2024 року, на суму 110 079, 00 грн., № 271 від 16 липня 2024 року, на суму 110 079, 00 грн., № 278 від 18 липня 2024 року, на суму 110 574, 72 грн., № 345 від 30 вересня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 347 від 30 вересня 2024 року, на суму 178 350, 00 грн., № 353 від 04 жовтня 2024 року, на суму 288 599, 88 грн., № 357 від 10 жовтня 2024 року, на суму 287 346, 12 грн., № 359 від 14 жовтня 2024 року, на суму 181 203, 60 грн., № 361 від 15 жовтня 2024 року, на суму 181 203, 60 грн., № 371 від 18 жовтня 2024 року, на суму 288 599, 88 грн., № 375 від 21 жовтня 2024 року, на суму 288 599, 88 грн., № 378 від 23 жовтня 2024 року, на суму 284 055, 00 грн., № 401 від 26 листопада 2024 року, на суму 180 416, 40 грн., № 412 від 29 листопада 2024 року, на суму 180 416, 40 грн., № 420 від 05 грудня 2024 року, на суму 107 396, 28 грн., № 431 від 20 грудня 2024 року, на суму 105 705, 00 грн., № 42 від 24 лютого 2025 року, на суму 192 519, 60 грн., № 47 від 26 лютого 2025 року, на суму 140 256, 00 грн., № 49 від 28 лютого 2025 року, на суму 302 704, 68 грн., № 52 від 03 березня 2024 року, на суму 276 336, 00 грн., № 54 від 05 березня 2024 року, на суму 299 727, 00 грн., № 57 від 07 березня 2024 року, на суму 136 044, 00 грн., № 66 від 14 березня 2025 року, на суму 294 476, 88 грн., № 72 від 20 березня 2025 року, на суму 293 223, 12 грн., № 74 від 21 березня 2025 року, на суму 184 106, 40 грн., № 80 від 28 березня 2025 року, на суму 109 116, 72 грн., № 85 від 31 березня 2025 року, на суму 293 223, 12 грн.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" та Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" були підписані товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) на поставку товару на загальну суму 211 410, 00 грн: № 682 від 20 травня 2024 року відповідно до якої Найменування, марка, вид нафтопродукту (нафти) UN 1202 Паливо дизельне, 3/III/3/3/30, всього 2430 дм3., № 693 від 22 травня 2025 року відповідно до якої Найменування, марка, вид нафтопродукту (нафти) UN 1202 Паливо дизельне, 3/III/3/3/30, всього 2430 дм3. 
26.05.2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" вимогу про сплату заборгованості вих № 26 від 23 травня 2025 року, в якому вимагає сплатити суму заборгованості в загальному розмірі 1 200 125, 14 грн протягом 7 банківських днів з моменту отримання цієї вимоги шляхом перерахування вказаної суми грошових коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП".
Товариство з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" зазначає, що загальна заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" по договорам № 02.01-23 від 02.01.2023 р. та № 13.06-19 від 13.06.2019 р. становить 1 200 125,14 грн., а отже Покупець порушив умови договору та відповідно взяті на себе зобов`язання в частині належної та своєчасної оплати. 
За даними Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" станом на 31.07.2025 р. заборгованість на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" становить 450 216,02 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ОКТАН ГРУП" посилається на несвоєчасну та не в повному обсязі оплату поставленого товару Товариством з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" у сумі 450 216,12 грн. за поставлений товар згідно видаткової накладної № 70 (товарно-транспортна накладна № 306 від 14.03.2025, рахунок № 66) у сумі 12 896,50 грн., видаткової накладної № 75 (товарно-транспортна накладна № 324 від 20.03.2025, рахунок № 72) у сумі 293 223,12 грн., до видаткової накладної № 77 (товарно-транспортна накладна № 335 від 21.03.2025, рахунок № 74) у сумі 34 106,40 грн., видаткової накладної № 90 (товарно-транспортна накладна № 376 від 31.03.2025, рахунок № 85) у сумі 110 000,00 грн. договором поставки нафтопродуктів № 02.01-23 від 02.01.2023, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору. 
Відповідач у відзиві на позовну заяву, послався на те, що акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. На думку Відповідача, в матеріалах справи відсутні належні у розумінні приписів ст. 76 ГПК України докази на підтвердження доводів та тверджень Позивача, що були визначені ним у поданому позові. Також, Відповідач вважав штрафні санкції нараховані Позивачем надмірними, подав клопотання про їх зменшення.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.
Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що між сторонами було укладено договір поставки нафтопродуктів № 02.01-23 від 02.01.2023 р., на виконання якого Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар. Суд встановив, що відповідно до п. 5.3 договору Покупець зобов`язується сплатити за поставлений товар без передплати протягом 3 банківських днів з дати поставки товару, визначеної п. 3.12 договору. Суд дійшов висновку, що строк оплати за поставлений товар у розмірі 450 216,02 грн. настав, а Відповідач доказів оплати вартості поставленого товару не надав та доводи Позивача не спростував. Суд також зазначив, що Відповідач не надав контррозрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку не висловив. Разом з тим, розглянувши клопотання Відповідача про зменшення штрафних санкцій на 90%, суд, керуючись засадами справедливості, добросовісності та розумності, зменшив розмір пені на 20% — з 102 916,09 грн. до 82 332,87 грн., відмовивши у зменшенні 3% річних та інфляційних втрат з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 02.07.2025 р. у справі № 903/602/24.
8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст 525 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Укладений між сторонами договір за своїм змістом та правовою природою є договором поставки.
За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України).
Ст. 655 ЦК України визначає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем заявлена до стягнення заборгованість у розмірі 450 216,12 грн. за договором поставки нафтопродуктів № 02.01-23 від 02.01.2023 р. за поставлений товар згідно видаткової накладної № 70 (товарно-транспортна накладна № 306 від 14.03.2025, рахунок № 66) у сумі 12 896,50 грн., видаткової накладної № 75 (товарно-транспортна накладна № 324 від 20.03.2025, рахунок № 72) у сумі 293 223,12 грн., до видаткової накладної № 77 (товарно-транспортна накладна № 335 від 21.03.2025, рахунок № 74) у сумі 34 106,40 грн., видаткової накладної № 90 (товарно-транспортна накладна № 376 від 31.03.2025, рахунок № 85) у сумі 110 000,00 грн.
Відповідно до пункту 3.12.1. договору датою поставки вважається при базисі постачання FCA, CPT – дата, зазначена у видатковій накладній на товар та/або товарно-транспортній накладній на товар.
Відповідно до пункту 3.12.2. договору датою поставки вважається при базисі постачання EXW – дата, зазначена у видатковій накладній на товар та/або в акті приймання-передачі товару.
Відповідно до пункту 5.2. договору покупець здійснює 100% передплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника до моменту поставки товару згідно рахунку-фактури постачальника.
Відповідно до пункту 5.3. договору Постачальник має право відвантажити Покупцю товар без передплати. Сторони домовилися, що у такому випадку покупець зобов`язується сплатити за поставлений товар на підставі договору протягом 3 (трьох) банківських днів з дати поставки товару, визначеною п. 3.12. цього договору.
З урахуванням умов договору строк оплати за поставлений товар у розмірі 450 216,02 грн. (12 896,50 грн. + 293 223,12 грн. + 34 106,40 грн. + 110 000,00 грн.) за договором поставки нафтопродуктів № 02.01-23 від 02.01.2023, є таким що настав.
Доказів оплати вартості поставленого товару у розмірі 450 216,02 грн до суду першої та апеляційної інстанції не надав.
Відповідач заперечує проти здійснення Позивачем свого обов`язку по поставці Товару та про відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" заборгованості перед Позивачем, з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на частину 4 ст. 165 ГПК України, відповідно до якої якщо відзив не містить вказівки на незгоду Відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або Відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього. 
У відзиві на позовну заяву, Скаржник не посилався на те, що закінчення строку дії договору поставки 31.12.2024 р. та здійснення спірних поставок у 2025 році поза межами договору; відсутність у товарно-транспортних накладних дати і часу фактичного прибуття до вантажоодержувача.
Разом з тим, доводи Скаржника щодо неотримання товару, виходячи з інформації, наведеної в товарно-транспортних накладних, спростовуються прийнятими до обліку податковими накладними за такими поставками. 
Крім того, Скаржником не надано первинних документів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, не надано також контррозрахунку ані щодо основної суми заборгованості по договору, ані щодо нарахованих штрафних санкцій за несвоєчасність оплати товару, якщо він вважає, що остання ним здійснена. 
Щодо строку дії Договору поставки від 02.01.2023 р., який Скаржник вважає закінчиним, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до змісту п. 8.2 Договору, якщо жодна із Сторін не заявила про припинення дії договору, до закінчення строку дії Договору, зазначеному в п. 8.1, Договір вважається подовженим ще на 1 календарний рік на тих самих умовах. 
Тобто, Договір автоматично продовжується на один рік щоразу, якщо жодна зі сторін не висловить наміру його припинити. Це означає, що договір оновлюється щороку, поки сторони не заявлять про бажання його розірвати. 
Повідомлення про бажання припинити чи розірвати Договір поставки нафтопродуктів № 02.01-23 від 02.01.2023 р. ТОВ «ОКТАН ГРУП» від Відповідача матеріали справи не містять.
Отже, Відповідач вчинив дії, які свідчать про наявність продовжених договірних відносин в рамках вказаного Договору на 2025 рік. 
Згідно висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 р. у справі № 910/23097/17: « податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, тобто спричиняють правові наслідки; підставою для виникнення в платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно матеріальних цінностей з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст; встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податку на додану вартість при визначенні податкових зобов`язань, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце (пункти 4.28- 4.30)…».
У справі № 922/2115/19 про стягнення заборгованості за договором поставки у зв`язку з частковою його оплатою відповідачем з урахуванням пені, нарахованої за несвоєчасне виконання зобов`язання з оплати товару, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду конкретизувала висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 28.08.2020 р. зі справи № 922/2081/19: податкова накладна (в залежності від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона, яка заперечує факт поставки вчинила юридично значимі дії: зареєструвала податкову накладну; сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт лише реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст..»
Так, отримавши податкові накладні за фактами поставки в 2025 році, Відповідач не повернув їх Позивачу, не відмовився від них.
Вказані документи містять посилання на Договір поставки нафтопродуктів № 02.01-23 від 02.01.2023 р.
Інформація, наведена в розрахунку відповідає банківським випискам, з яких вбачається призначення платежу, сформоване Відповідачем. Тобто, розрахунок містить достатню інформацію для того, щоб його перевірити на предмет відповідності заявленим вимогам.
За таких обставин, за переконанням судової колегії обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором у розмірі 450 216,02 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до пункту 6.5. договору окрім пені, зазначеної в п. 6.4. договору, покупець у разі несплати або несвоєчасної оплати вартості товару, сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу за весь період існування заборгованості з моменту її виникнення.
Також, Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача суму пені у розмірі 102 916,09 грн за загальний період з 15.04.2025 р. по 13.10.2025 р., інфляційні втрати у розмірі 81 231,40 грн. за загальний період з 27.06.2024 р. по 13.10.2025 р., 21 482,54 грн. 3% річних за загальний період з 09.05.2024 р. по 13.10.2025 р. 
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17.
Перевіривши здійснений Позивачем розрахунок інфляційних втрат у розмірі 81 231,40 грн. за загальний період з 27.06.2024 р. по 13.10.2025 р., 21 482,54 грн. 3% річних за загальний період з 09.05.2024 р. по 13.10.2025 р., суд першої інстанції дійшов висновку, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на відповідних приписах норм матеріального права. 
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Пунктом 3 частини 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до частини 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відповідно до п. 6.4. договору в разі несплати або несвоєчасної оплати вартості товару, покупець сплачує постачальнику пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який стягується пеня від вартості несплаченого або невчасно оплаченого товару.
З огляду на неналежне виконання Відповідачем умов Договору в частині оплати товару, перевіривши здійснені Позивачем розрахунки пені, господарський суд дійшов висновку, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню, оскільки ґрунтується на відповідних приписах норм матеріального права. Разом з тим, встановивши за результатами розгляду даного спору обґрунтованість заявлених Позивачем вимог в частині стягнення 102 916,09 грн пені, місцевий господарський суд зменшив її розмір на 20% ( до 82 332,87 грн).
Відповідач контррозрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку не висловив.
Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.
За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЛАС АВТО ТРАНС АГ" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2025 р. у справі № 904/5851/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України. 

Повний текст постанови складено 01.05.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О.Дармін