Cправа № 563/659/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2026  року    Корецький районний суд
Рівненської області

в складі: головуючого судді  Сірака Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в :

Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом вказуючи, що 12.05.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07250-05/2023, відповідно до умов якого відповідачці було надано фінансовий кредит в розмірі 12 400 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальниця зобов`язалась повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. Натомість, ОСОБА_1 не виконала належним чином умов кредитного договору, у зв`язку з чим перед кредитодавцем виникла заборгованість. 19.10.2023 року ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» уклали Договір факторингу № 19102023, за умовами якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 07250-05/2023 від 12.05.2023 року. З огляду на те, що термін повернення кредиту настав, а заборгованість не була погашена, вимушені звернутись до суду та просять стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 101 233,6 грн., в тому числі: заборгованість за тілом кредиту – 12 400 грн. та заборгованість за процентами – 88 833,6 грн., а також понесені судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, до суду було подано клопотання про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.
Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилась, в поданому до суду відзиві на позовну заяву просила суд відмовити у задоволенні позову в частині нарахування пені, штрафів та відсотків, що були нараховані поза межами строку дії договору (після 05.05.2024 року).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зважаючи на позиції сторін та комплексно дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає до частквого задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що 12.05.2023 року ОСОБА_1 заповнила Заявку-анкету клієнта на отримання фінансового кредиту в ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», в якій вказала свої персональні дані, а також підтвердила, що ознайомилась з Правилами надання фінансових кредитів ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», а також приєдналась до Договору про спосіб підписання договорів, які розміщені на веб-сайті https://avans.credit.
Таким чином, 12.05.2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 07250-05/2023, за умовами якого Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12 400,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. 
Згідно з п. 1.2. Договору, кредит надається строком на 360 днів. Наданий кредит клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту - 05.05.2024 року. 
Відповідно до п. 1.4.-1.5. Договору, Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом. Тип процентної ставки – фіксована, становить 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.2 цього Договору. Клієнт зобов`язується сплачувати проценти - кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), що є Додатком № 1 до цього Договору.
Пунктом 1.6. Договору передбачено, що кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки № 5168-75хх-хххх-1918, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. 
Невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Товариства (п. 1.8. Договору).
Договір підписаний Електронним підписом позичальниці «W0436», відповідно до вимог положень ЗУ «Про електрону комерцію».
Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 07250-05/2023 є Графік платежів, за яким орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 101 233,60 грн., з яких 88 833,60 грн. – проценти.
До Договору долучається Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, що, крім іншого, містить в собі: Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача; Інформацію щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; Порядок повернення кредиту.
ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання за договором та здійснило перерахунок кредитних коштів в сумі 12 400,00 грн. на рахунок позичальниці НОМЕР_1 (номер транзакції в системі iPay.ua - 236871666), про що свідчить інформація ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», що надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, на підставі Договору з ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 2022-01-12.
За інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 03 травня 2026 року встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ). Підтверджено також зарахування коштів в сумі 12 400,00 грн. на вказаний рахунок за період з 12 по 17 травня 2023 року.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07250-05/2023 від 12.05.2023 року, станом на 19 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 заборгувала перед кредитодавцем 52 128,36 грн., з яких: 12 400.0 грн. – заборгованість за кредитом та 39 728.36 грн. – заборгованість за відсотками.
19 жовтня 2023 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (клієнтом) та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» (фактором) було укладено Договір факторингу № 19102023, за умовами якого Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна договору) за плату, а Клієнт відступає Факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості).
Відповідно до Витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 19102023 від 19.10.2023 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 07250-05/2023 від 12.05.2023 року в загальній сумі 52 128,36 грн. за 136 днів прострочення.
19.10.2023 року ОСОБА_1 від ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» було скеровано письмове повідомлення про відступлення права вимоги по кредитному договору № 07250-05/2023 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал».
За Розрахунком позивача, за період користування кредитом (359 днів, дата надання кредиту 12.05.2023 року, дата закінчення строку кредитування – 05.05.2024 року) ОСОБА_1 заборгувала перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 101 233.60 грн., з яких: 12 400.00 грн. – тіло кредиту та 88 833.60 грн. – проценти за користування кредитом. Стандартна (базова) процента ставка за користуваня кредитом - 1.99 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
10.04.2026 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до відповідачки з Досудовою вимогою виконати зобов`язання перед TOB «ФК «Кредит-Капітал» за Договором № 07250-05/2023, а саме, негайно погасити заборгованість у сумі 101 233,6 грн. 
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п. 5 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 12, 13 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначенимстаттею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце.
Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредиторові, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала своїх зобов`язань та не здійснила жодного платежу для погашення заборгованості на рахунки жодного з кредиторів. Доказів протилежного відповідачкою не надано, розрахунку позивача не спростовано та власного контррозрахунку не здійснено.
Суд вважає безпідставною позицію відповідачки, що викладена у відзиві на позов, оскільки, відсотки за користування кредитними коштами нараховувались виключно в межах обумовленого сторонами строку кредитування, при цьому, жодним з кредиторів не нараховувались штрафні санкції за неналежне виконання відповідачкою умов договору. 
Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, однак вони повинні узгоджуватися із нормами Закону.
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 22 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року (включно) - розмір процентної ставки за користування кредитом не міг перевищувати 1,5 % від суми кредиту за кожен день.
Як вже зазначалось, Договір про надання фінансового кредиту № 07250-05/2023 від 12.05.2023 року укладений на строк 360 днів, починаючи з 12.05.2023 року по 05.05.2024 року включно (дата закінчення строку кредитування). За вказаний період ОСОБА_1 було нараховано 88 833,60 грн. процентів за узгодженою процентною ставкою 1,99 % за кожен день користування кредитом, що також відповідає Графіку платежів, що є Додатком № 1 до Договору № 07250-05/2023.
Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року набрав чинності 24 грудня 2023 року. Тобто вказаний вище кредитний договір діяв також після набрання чинності цим Законом, до 05.05.2024 року. Відповідно, починаючи з 24 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом не перевищував 2,5 % від суми кредиту за кожен день користування таким та становив 1,99 %. Однак, починаючи з 23 квітня 2024 року по 05 травня 2024 року, за 13 днів користування кредитом, розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 1,5 %.
Позивач є професійним учасником ринку фінансових послуг, знає та керується діючим законодавством в сфері послуг, які ним надаються, тому не повинен ставити позичальника, який є слабшою стороною у цих правовідносинах, у завідомо негативне становище. Тому, суд вважає за необхідне здійснити перерахунок відсотків за останні 13 днів користування кредитом (з 23 квітня по 05 травня 2024 року) з врахуваням відсоткової ставки 1,5 % в день.
За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки процентів за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню в сумі 88 043,72 грн., що разом з тілом кредиту становить 100 443,72 грн.
Такий висновок суду відповідатиме обставинам справи та буде справедливим по відношенню до обох сторін.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, а саме, у разі часткового задоволення позову - судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2 641,62 грн. судового збору, пропорційно до суми задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як зазначено у ч. 4-6 вказаної статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Так, на підтвердження понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом справи позивачем додано: Договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року; Акт № 626 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 10.04.2026 року та Детальний опис наданих послуг за період з 01 по 10 квітня 2026 року по 10.04.2026р. у справі, про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 07250-05/2023, за якими вартість наданих послуг оцінено у 8 000 грн.
Судом встановлено, що позивач користувався правовою допомогою та поніс витрати на правничу допомогу. Водночас, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (пункти 107-109 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21).
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони.
Велика Палата Верховного Суду у пункті 5.44 постанови від 12 травня 2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Враховуючи те, що в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, а обсяг наданих доказів є невеликим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав, а тому суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 4 000,00 грн., що буде відповідати розумності, виваженості та справедливості по відношенню до обох сторін.
На підставі наведеного та керуючись ст. 10, 12, 89, 141, 258, 264-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ: 35234236, адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28 (за реквізитами: НОМЕР_5 , банк отримувача - АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»), заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 07250-05/2023 від 12.05.2023 року в загальному розмірі 100 443 (сто тисяч чотириста сорок три) грн. 72 коп., а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 641 (дві тисячі шістсот сорок одну) грн. 62 коп. та 4 000 (чотири тисячі) грн. витрат на правничу допомогу.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ: 35234236, місцезнаходження: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, 28 корпус, 4-ий поверх;
відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя