Справа № 174/37/26
п/с 2/174/177/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2026 року    м. Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Ілюшик І.А., 
за участю: секретаря – Троцько О.В.,
позивача –  ОСОБА_1 ,
представника позивача – ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в  м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1  до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа - Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа - Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у якої народилася донька ОСОБА_5 батьком якої є ОСОБА_3 . Матір дитини ОСОБА_6 рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.01.2025 по справі № 174/1088/24, яке набрало законної сили 03.06.2025, була позбавлена батьківських прав відносно своїх малолітніх дітей, в тому числі ОСОБА_5 .
В той же час, відповідач майже з моменту народження дитини проживає окремо, з того часу будь-якої участі у вихованні доньки не приймає, з дитиною не спілкується, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, а дитина взагалі не ідентифікує відповідача як батька.
З урахуванням вищезазначеного, ОСОБА_5 вже декілька років постійно проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 , яка повністю займається її вихованням та утриманням. ОСОБА_5 було взято на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, у зв`язку з невиконанням батьками батьківських обов`язків та тимчасово влаштовано дитину у сім`ю позивача, зокрема, по 05.03.2026.
Позивач просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно його малолітнього доньки ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з  ОСОБА_3  на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_5 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.01.2026 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено до розгляду в підготовчому засіданні, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.
Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2026 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні, задоволено клопотання про допит свідків.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 просив допитати в якості свідка  ОСОБА_7 , замість свідка ОСОБА_8 , яка не змогла прибути в судове засідання. Позивач клопотання підтримала, воно задоволено судом.
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Точилін М.В., в судове засідання з`явилися, позов підтримали та просили його задовольнити з наведених в ньому підстав.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій позов підтримала, просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280, 282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши позивача, її представника, допитавши свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
З письмових матеріалів справи слідує, що відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (а.с. 14).
Листом від 17.10.2024 за вих. № 559/31.5-31 Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомляє, що було виявлено актовий запис про шлюб від 09.09.2017 року складений на ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15).
Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , що також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України за № 00047367229 від 08.10.2024 (а.с. 16, 17).
З копії Наказів начальника ССД Вільногірської міської ради Дніпропетровської області № 44-ОД-24 від 29.08.2024, № 14-ОД-25 від 05.03.2025 та № 54-ОД-25 від 05.09.2025 вбачається, що ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , узято на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування та тимчасово влаштовано у сім`ю баби, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном на 6 місяців, а саме: з 29.08.2024 по 28.02.2025, з 05.03.2025 по 05.09.2025 та з 05.09.2025 по 05.03.2026, відповідно (а.с. 18-20).
В період з 15.05.2024 по 21.05.2024 працівником Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Вільногірської міської ради Дніпропетровської області здійснено оцінку потреб сім`ї/особи та встановлено, що у сім`ї ОСОБА_6 у помешканні не дотримані санітарно-гігієнічні норми, меблі, предмети побуту – нові, але в занедбаному стані; ліки зберігаються в місцях доступних для дітей; наявно багато неприбраних речей та непомитого посуду. Діти мають окремі ліжка, облаштовані місця для гри та навчання, але не мають там порядку. Випадок СЖО родини ОСОБА_6 класифіковано як середньої складності. Будь-які відомості про біологічного батька малолітної ОСОБА_5 - ОСОБА_3 в даному Акті та висновку оцінки потреб сім`ї (Додаток 1 до Акта оцінки потрем сім`ї/особи), відсутні (а.с. 21-28).
З копії Акта № 155 обстеження умов проживання від 28.08.2024, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_1 вбачається, що для проживання, утримання, виховання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , створені належні умови (а.с. 29).
З копій характеристики, виданої на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що остання відвідує КЗДО № 6 «Сонечко» та тимчасово влаштована на проживання до бабусі, яка відповідально виконує обов`язки, забезпечує належні умови для життя та розвитку дитини. Батьки не приймають участі у вихованні дитини (а.с. 30). 
Листом від 22.05.2024 № 373 КП «Вільногірський МЦ ПМСД» повідомлено, що ОСОБА_12 зверталася на прийом до лікаря-педіатра з мамою, але декларацію не переукладали. Мати забрала амбулаторну карту дитини щоб укласти декларацію з іншим лікарем (а.с. 31).
З копії листа КП «Вільногірський МЦ ПМСД» від 04.12.2025 № 699 вбачається, що у ОСОБА_5 деларація укладена з сімейним лікарем за зверненням мами ОСОБА_6 у 2024 році. ОСОБА_3 з дитиною до сімейного лікаря за медичною допомогою не звертався. Здоров`ям дитини опікується бабуся ОСОБА_1 , яка разом з ОСОБА_13 з 08.09. по 17.09.2025 знаходилась в лікарні Охмадит з приводу цукрового діабету дитини. Бабуся виконує рекомендації лікарів (а.с. 32).
Малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю у зв`язку з наявністю захворювання, що підтверджується копією Медичного висновку № 5/49 від 24.04.2024 (а.с. 33).
З копії рішення виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області № 467/0/7-25 від 12.12.2025, вбачається, що батько дитини, гр. ОСОБА_3 , повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу не бере ніякої участі у вихованні дитини, не цікавиться її здоров`ям, розвитком, не утримує матеріально та, виходячи виключно з інтересів малолітньої ОСОБА_5 , визнано доцільним позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 34).
Також, в матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_3 до ССД Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 24.11.2025 за змістом якої, ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено його права та обов`язки щодо виховання та утримання дитини, а також наслідки у разі їх невиконання, але на даний час він не має стабільного джерела доходу, офіційно не працевлаштований, житло винаймає, створити в ньому задовільні умови для проживання не має змоги, через військовий стан в країні не має змоги повернутися до Вільногірська (а.с. 35).
Згідно Єдиного державного реєстру судових рішень матір дитини ОСОБА_6 рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.01.2025 по справі № 174/1088/24, яке набрало законної сили 03.06.2025, позбавлена батьківських прав.
Так, свідок ОСОБА_14 пояснила, що з позивачем вона знайома давно, ОСОБА_15 в неї проживає без мами, батька дитина свідок бачила коли дитині було три місяці. Свідку не відомо про те чи він надає допомогу на утримання дитини. Від ОСОБА_16 про батька вона ніколи нічого не чула.
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_17 вона бачить часто, в садочок її водить дідусь, батька дитини свідок бачила коли дитині було три місяці. Більше року дитина проживає у бабусі на постійній основі, до цього проживала періодично. Про батька дитина не згадувала, він не приймає участь у вихованні дитини.
На час розгляду справи ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є малолітньою і досягла віку п`яти років, враховуючи конкретні обставини справи суд не вважає за можливе з`ясовувати думку дитини безпосередньо в судовому засіданні, при цьому, даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд виходить з наступних мотивів.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ст. 51 Конституції України).
У Принципі 6 Декларації прав дитини, що була проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові та моральної та матеріальної забезпеченості.
Згідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991р., Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
За змістом ч. 1 ст. 164 СК України, суд може позбавити матір, батька батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини.
Тлумачення цієї норми права дає змогу зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо і лише за наявності вини у їхніх діях.
Аналогічний правовий висновок Верховний Суд виклав у постановах від 29 квітня 2020 року у справі № 522/10703/18 (провадження № 61-4014св20), від 23 грудня 2020 року у справі № 522/21914/14 (провадження № 61-8179св19), від 22 листопада 2023 року у справі № 1915/2789/12 (провадження № 61-14726св23), від 07 лютого 2024 року у справі № 455/307/22 (провадження № 61-16965св23).
Висновок органу опіки та піклування має рекомендаційний характер для суду та як доказ підлягає дослідженню й оцінці судом на основі всіх наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності та взаємозв`язку (постанови Верховного Суду від 26 липня 2021 року у справі № 638/15336/18, від 07 лютого 2022 року у справі № 759/3554/20, від 10 листопада 2023 року у справі № 401/1944/22, від 15 листопада 2023 року у справі № 932/2483/21, від 23 жовтня 2024 року у справі № 464/2040/23).
В ході судового розгляду не було встановлено наявності об`єктивних перешкод у виконанні відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо дитини, отже можна констатувати, що ухилення від їх виконання є свідомим вибором відповідача. Відтак, суд вважає доведеним, що відповідач умисно та свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки, не піклується про фізичний і духовний її розвиток, не цікавиться навчанням та станом здоров`я, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, оскільки не спілкується з нею. 
Враховуючи відсутність будь-яких особистих відносин між донькою та батьком, що є найважливішою складовою поняття «сімейне життя», у суду відсутні підстави вважати, що анулювання юридичного зв`язку між батьком і дитиною негативно вплине на ці відносини. Думка дитини не з`ясовувалась судом, враховуючи її вік. Висновок органу опіки та піклування суд приймає до уваги, вважає його обґрунтованим та таким, що не протирічить наданим суду доказам.
Отже, задоволення позову в цій частині та позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки, не суперечить інтересам останньої, з огляду на відсутність батька в її житті та невиконання ним батьківських обов`язків, тому, за обставин цієї справи, позбавлення відповідача батьківських прав буде здійснено згідно із законом (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України) та спрямоване на захист прав та інтересів дитини, отже, має законну мету, і втручання в права відповідача є пропорційним меті позбавлення його батьківських прав. При цьому, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Щодо вимоги про стягнення аліментів.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно ст. 258 СК України баба і дід мають право на самозахист внуків. Баба і дід мають право звернутися за захистом прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх та повнолітніх непрацездатних внуків до органу опіки та піклування або до суду без спеціальних на те повноважень.
В процесі судового розгляду встановлено фактичне проживання дитини разом із бабусею та невиконання батьком обов`язку з її утримання.
Суд враховує відповідні висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах викладені у постанові від 4 лютого 2026 року у справі № 212/1496/24.
За приписами ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на нього покладено обов`язок забезпечення утримання доньки, у зв`язку з чим, суд, врахувавши вимоги ст. 182 СК України, доходить висновку про стягнення з ОСОБА_3 аліментів у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_1 , починаючи з 08.01.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі, ОСОБА_3 слід позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , що буде відповідати найкращим інтересам останньої. Також, позов в частині стягнення аліментів підлягає задоволенню в межах заявлених вимог, а аліменти на утримання дитини стягненню з відповідача. Слід допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1 331 грн 20 коп. та на користь позивача в сумі 1 331 грн 20 коп.
Керуючись ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 273, 280, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа - Виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області - задовольнити. 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 січня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 . на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 331 грн 20 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його постановив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Вільногірського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.
Повне рішення складено 29.05.2026.

Суддя І.А. Ілюшик