Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/3369/25
Номер провадження2/173/613/2026

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
18 червня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Челюбєєва Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акціонерний банк «РАДАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами 20.07.2024 року укладено договір, який є кредитним у розумінні Цивільного кодексу України, шляхом акцептування Відповідачем умов Банку через електронні сервіси та підписання відповідних заяв із використанням одноразових паролів (OTP), що відповідно до умов договору прирівнюється до власноручного підпису.
Позивач зазначає, що на виконання умов договору надав Відповідачу кредитні кошти у формі овердрафту в межах встановленого ліміту, а також неодноразово змінював розмір кредитного ліміту та умови користування ним шляхом укладення додаткових угод та повідомлень через електронні канали.
Відповідно до умов договору, Відповідач зобов`язувався повернути отримані кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі у встановлені строки, однак свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Станом на дату звернення до суду заборгованість Відповідача за договором складається з основної суми овердрафту, нарахованих процентів та інших платежів, загальний розмір якої становить 13229,48 грн.
Тому позивач просить стягнути вказану суму заборгованості, а також судові витрати.
Провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження без виклику учасників розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що між АТ «АБ «РАДАБАНК» та відповідачем укладено договір про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого позичальнику встановлено кредитний ліміт (овердрафт) на поточний рахунок у розмірі 8 000,00 грн (з можливістю зміни в межах, визначених умовами банку).
Кредит надається у формі овердрафту за платіжною карткою та використовується шляхом здійснення витратних операцій у межах установленого ліміту.
Процентна ставка за користування кредитними коштами становить 0,000001 % річних у пільговий період (до 30 днів), після чого — 42 % річних, а у разі прострочення — 55 % річних.
Погашення заборгованості здійснюється шляхом щомісячного внесення обов`язкового мінімального платежу у розмірі 7 % від суми поточної заборгованості (без урахування процентів), з остаточним погашенням — до закінчення строку дії овердрафту (12 місяців з можливістю пролонгації).
Договором передбачено право банку на нарахування процентів, комісій та пені за прострочення виконання грошових зобов`язань, а також можливість зміни тарифів та умов обслуговування в порядку, визначеному договором та банківськими правилами, з повідомленням клієнта.
У разі порушення строків виконання зобов`язань на суму простроченої заборгованості нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.
Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за укладеним кредитним договором, що підтверджується виписками по особовому рахунку, з яких встановлено, що відповідачеві встановлений кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 8000,00 грн та відповідач користувався наданими йому кредитними коштами.
В свою чергу відповідач своїх обов`язків за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконував.
Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 25.11.2025 за відповідачем існує заборгованість в розмірі 13229,48 грн: 8000,00 грн- простроченої заборгованості по ліміту овердрафту; 5206,07 грн - прострочена заборгованість по нарахованим процентам, 23,41 грн – дебіторська заборгованість.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 626, 628 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «АБ «РАДАБАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1049 ЦПК України).
Відповідно до змісту ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 265 ЦК України).
Доказів повернення кредитів на час розгляду справи судом сторонами не надано, тому суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача та відповідність з обраним ним способом захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України та з яким погоджується суд, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору. Так як така відповідальність передбачена умовами кредитного договору і відповідач, підписавши договір про надання кредиту, тобто уклавши договір, та отримавши кредитні кошти погодився з ним.
Відповідно до ч.1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що АТ «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» відповідно до кредитного договору надало відповідачу ОСОБА_1 кредит, однак відповідач кошти не повернув, тому заборгованість у розмірі 13229,48 грн необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ «Акціонерний Банк «РАДАБАНК», не довів відсутність заборгованості.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними позивачем наявними в матеріалах справи доказами, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором у розмірі 13229,48 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259,263,264,265,268, 273, 293 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» (49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, 5, ЄДРПОУ 21322127) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» заборгованість за комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 20.07.2024 у розмірі 13229 (тринадцять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн 48 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акціонерний Банк «РАДАБАНК» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн.40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Суддя: Є.В. Челюбєєв