Справа № 317/2375/26
Провадження № 2/317/1484/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Нікітіна В.В.
за участі секретаря судового засідання Хижняк Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
До мого провадження надійшов позов ТОВ «ФК «Солвентіс» (далі – «Позивач») до ОСОБА_1 (далі – «Відповідач») про стягнення боргу за кредитним договором. 
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
18 червня 2020 року між ТОВ «Алекскредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 3678601. Цим договором ТОВ «Алекскредит» надало відповідачу кредит на суму 5 000 гривень на визначений строк та узгоджено процентну ставку за кредитом. В цей же день відповідачу були надані кошти. 
29 жовтня 2025 року між ТОВ «Алекскредит» та ТОВ «Секвоя Капітал» був укладений договір факторингу № 29/10-2025 та, яким право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3678601 від 18.06.2020 передане новому кредитору – ТОВ «Секвоя Капітал».
31 жовтня 2025 року між ТОВ «Секвоя Капітал» та позивачем був укладений договір факторингу № ДФ-31102025 яким право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 3678601 від 18.06.2020 передане новому кредитору – позивачу у справі.
Станом на момент відступлення права вимоги відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором виконав не у повному обсязі, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 16 200,00 гривень, з яких:
5 000,00 гривень – заборгованість за кредитом;
11 200,00 гривень – заборгованість з процентів за користування кредитом.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачем до суду подано заяву про проведення розгляду справи без його участі та про часткове визнання позовних вимог – в частині стягнення основного боргу та процентів, розмір яких був узгоджений при підписанні договору у Графіку платежів. Також подано заяву про застосування позовної давності.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Клопотання позивача про витребування доказів судом не розглядалось, оскільки відповідач не заперечував тих обставин, на підтвердження яких воно подане.
Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. 
Відповідно до умов кредитного договору № 3678601 від 18 червня 2020 року ТОВ «Алекскредит» надало ОСОБА_1 кредит в розмірі 5 000 гривень строком до 12.01.2021. Узгоджено процентну ставку. Підписано Графік платежів, який згідно до п. 1.6 Договору є додатком до нього та в якому узгоджено загальну вартість кредиту в разі повного виконання позичальником зобов`язань за Договором, та загальну вартість кредиту за загальними умовами.
В матеріалах справи містяться копії договорів факторингу та інших документів за ними, якими підтверджено перехід права вимоги за кредитним договором № 3678601 від 18 червня 2020 року до позивача.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики.
На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Таким чином суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу в розмірі 5 000 гривень за цим кредитним договором.
Окрім суми основного боргу позивачем за договором від 18.06.2020 заявлені вимоги про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 11 200 гривень 00 копійок. 
Пунктом 3.1 Договору встановлено строк його дії – до 12.01.2021, а пунктом 1.7.3 Договору – орієнтовну загальну вартість кредиту для позичальника в разі використання Загальних умов кредитування. При цьому така орієнтовна загальна вартість кредиту узгоджена сторонами в сумі 7 385,40 грн.
Така ж сума визначена й у Графіку розрахунків, який узгоджений між сторонами Договору та є його невід`ємною частиною. При цьому, складовими цієї суми є основний борг в розмірі 5 000,00 грн. та проценти в розмірі 2 385,40 грн.
Ця сума процентів обґрунтована умовами договору № 3678601 від 18 червня 2020 року і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Правових підстав для стягнення процентів в більшому розмірі судом не встановлено.
Заява відповідача про застосування позовної давності у цій справі задоволенню не підлягає, адже строк, визначений ст. 257 ЦК України, в даному випадку не сплив з огляду на зупинення його перебігу в період з 2020 по 2025 роки відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Судові витрати (судовий збір та витрати на правову допомогу) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог на підставі ч. 1 ст. 141 та п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» (07406, Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1, ЄДРПОУ: 43657029) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» заборгованість за кредитним договором: № 3678601 від 18.06.2020 в розмірі 7 385 (сім тисяч триста вісімдесят п`ять) гривень 40 копійок, з яких: 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок основного боргу та 2 385 (дві тисячі триста вісімдесят п`ять) гривень 40 копійок процентів.
В задоволенні решти позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» 1 213 (одну тисячу двісті тринадцять) гривень 76 копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Солвентіс» 2 735 (дві тисячі сімсот тридцять п`ять) гривень 33 копійки витрат на правову допомогу.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Нікітін