Справа № 595/566/26
Провадження № 2-о/595/47/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2026 
Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Содомори Р.О.,
при секретарі Присташ П.Р., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучач справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Бучацького районного суду із заявою про встановлення факту належності заявнику трудової книжки НОМЕР_1 від 17.07.1989, виданої на ім`я « ОСОБА_3 ».
Свої вимоги мотивує тим, що 06.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області (відділ обслуговування громадян №3 (сервісний центр) із заявою про призначення пенсії за віком, однак заявнику було повідомлено про відмову у призначенні пенсії. У рішенні про відмову у призначенні пенсії від 12.11.2025 №192150007230 зазначено, що до страхового стажу не зараховано всі періоди роботи за трудовою книжкою ( НОМЕР_1 ), оскільки на титульному аркуші зазначено ім`я « ОСОБА_4 », що не відповідає російській стороні паспорту « ОСОБА_5 ». Зазначає, що з 15.02.1986 по 18.07.1989 заявник працював у колгоспі «Дністер» Бучацького району Тернопільської області в будівельній бригаді, де йому було оформлено трудову книжку. При оформленні трудової книжки ім`я заявника було вказано як « ОСОБА_4 ». Зазначена помилка була допущена при первинному заповненні трудової книжки. На сьогодні вказаний колгосп ліквідовано, правонаступника він не має, що унеможливлює внесення відповідних виправлень. Виправлення в адміністративному порядку є неможливим, а встановлення факту належності трудової книжки необхідне заявнику для реалізації його права на пенсійне забезпечення.
Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 01 травня 2026 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів.
08 травня 2026 року представником заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вимоги заявника по справі є безпідставними. У заяві про встановлення факту не надано доказів, що трудова книжка серії НОМЕР_1 належить заявнику. Зазначає, що із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення факту необхідне йому для подальшого звернення до органів Пенсійного фонду України для призначення пенсії. Отже, встановлення даного факту пов`язане з вирішенням спору про право, а саме, права на пенсію. Вважає, що заява про встановлення факту повинна бути залишена без розгляду. 
Представник заявника у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу розглядати за відсутності заявника та його представника, вимоги підтримують в повному обсязі. 
Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області у судове засідання не з`явився, згідно поданого відзиву просить суд розглядати справу у відсутності представника.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлено наступне. 
Згідно даних паспорта заявника серії НОМЕР_2 , виданого Бучацьким РС УДМС України в Тернопільській області, вбачається, що прізвище ім`я та по батькові заявника записано « ОСОБА_1 », російською мовою прізвище ім`я та по батькові заявника записано « ОСОБА_3 ».
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 13 серпня 1963 року Стінківською сільською радою Бучацького району Тернопільської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 .
Із копії картки фізичної особи-платника податків, вбачається, що ім`я заявника записано « ОСОБА_6 ».
У військовому квитку серії НОМЕР_4 прізвище ім`я та по батькові заявника записано « ОСОБА_3 ».
Відповідно до копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 така оформлена на ім`я « ОСОБА_3 », ІНФОРМАЦІЯ_2 ». 
Із архівної довідки обліку трудового стажу колгоспника, виданої архівним відділом Бучацької районної державної адміністрації №03-02/1762 від 18.09.2020, вбачається, що в книзі нарахування заробітної плати є відомості про трудовий стаж ОСОБА_1 у 1986-1991 роках та 1993-1996 роках, колгосп «Дністер», селянська спілка «Дністер» с. Стінка.
Із архівної довідки про заробітну плату за 1986-1996 роки, №03-02/1761 від 18.09.2020 виданої архівним відділом Бучацької районної державної адміністрації Тернопільської області вбачається, що в книгах нарахування заробітної плати колгосп «Дністер», селянська спілка «Дністер» с. Стінка, є відомості про заробітну плату ОСОБА_1 за 1986-1991 роки та 1993-1996 роки.
Згідно довідки від 06.02.2026, виданої Бучацько-Монастириським управлінням Чортківської філії Тернопільського обласного центру зайнятості, ОСОБА_1 був зареєстрований у Бучацькому районному центрі зайнятості в період з 10.12.2004 по 30.12.2007.
Рішенням управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області №192150007230 від 12.11.2025 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком узв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, підтвердженого у встановленому законом порядку. За результатом розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано всі періоди роботи за трудовою книжкою ( НОМЕР_1 ), оскільки на титульному аркуші зазначено ім`я ( ОСОБА_4 ), що не відповідає російській стороні паспорту ( ОСОБА_5 ). 
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Положеннями ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено перелік справ, що підлягають розгляду в порядку окремого провадження, серед яких, зокрема, встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому засіданні можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, зазначено, що при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи у паспорті, у тому числі факт належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документи належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Вказана правова позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц .
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року у справі № 348/576/18 відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів.
Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.
Відповідно до пунктів 2.11.- 2.13. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.
Поряд із цим, суд звертає увагу, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.
Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці.
Відповідно до п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637, у судовому порядку встановлюється факт приналежності особі документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові чи прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Відтак, у судовому порядку, відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку, встановлюється лише факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження.
Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту належності заявнику трудової книжки серії НОМЕР_1 від 17.07.1989 та записів у ній, виданої на ім`я « ОСОБА_3 », необхідно заявнику для подальшого оформлення пенсійної виплати, іншим способом це підтвердження здійснити неможливо, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Окрім того, суд відхиляє доводи заінтересованої особи про те, що із заяви про встановлення факту належності заявнику трудових книжок вбачається спір про право (право заявника на пенсійне забезпечення), у зв`язку з чим представник заінтересованої особи вважає, що заяву слід залишити без розгляду. Вказані доводи суд вважає безпідставними та необґрунтованими, оскільки від встановленого факту належності ОСОБА_1 трудової книжки, у якій невірно вказано по батькові заявника, залежить лише виникнення у заявника права на призначення йому пенсії за віком на підставі зазначених документів, тобто породжує право.
На підставі викладеного, ст.ст.2,4,12,13,76-78,258-268,273,293,315,319,352-355 ЦПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 17.07.1989 на ім`я ОСОБА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя:	  	Р.  О.  Содомора